ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1061/25

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління», Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссіті», Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 446251,89 грн

секретар судового засідання: Самусь В.С.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління» звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссіті», в якій позивач (з урахуванням уточненої позовної заяви) просить стягнути 446251,89 грн., з яких 378621,60 грн. заборгованості, 50989,02 грн. інфляційних втрат, 15710,89 грн. 3 % річних та 930,38 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг у строк, встановлений п. 4.3. укладеного між сторонами Договору № 03 від 24.01.2017 р. надання послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 378621,60 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем нараховано 50989,02 грн. інфляційних втрат, 15710,89 грн. 3 % річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, а також 930,38 грн. пені на підставі п. 4.4. Договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.04.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 08.05.2025 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.05.2025 р. відкладено судове засідання на 29.05.2025 р.

23.05.2025 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про виправлення описки у позовній заяві, в якому він просить при розгляді справи № 911/1061/25 враховувати виправлення в позовній заяві Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління», а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссіті» за договором надання послуг № 03 від 24.01.2017 р. 446251,89 грн, а також просить долучити до матеріалів справи завірені належним чином копії актів надання послуг за договором № 03 за травень-листопад 2023 р. та розглядати справу без його участі. Вказане клопотання судом задоволено, оскільки виправлення даної описки в прохальній частині позовної заяви не є зміною предмета позову та не змінює ціну позову, позаяк при зверненні до суду позивачем в тексті позовної заяви вказано правильну ціну позову. Також, судом задоволено клопотання в частині долучення до матеріалів справи копій актів надання послуг, оскільки вказані акти вже були додані позивачем до позовної заяви, однак неналежної якості, а з вказаним клопотанням позивач надав якісні копії актів.

Представник позивача у судовому засіданні 08.05.2025 р. позовні вимоги підтримав, а в судове засідання 29.05.2025 р. не з`явився. Як вже зазначалось, 23.05.2025 р. від позивача надійшло клопотання, в якому він, зокрема просить розглядати справу без його участі, яке судом задоволено.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився. Відповідач про причини неявки представника у судові засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 941 та № 181.

Відповідач не скористався правом, наданим статтею 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав.

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

24.01.2017 р. між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссіті» (замовник) було укладено договір № 03 про надання послуг.

Відповідно до розділу 1 договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати наступні послуги: передрейсовий та післярейсовий контроль технічного стану транспортних засобів замовника згідно додатку № 1, передрейсовий медичний огляд водіїв, шляхом укладання замовником прямих договорів із суб`єктами господарювання, які мають відповідні дозвільні документи, технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, інструктаж водіїв, тимчасове паркування транспортних засобів.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати виконавцю вартість послуг, що надаються згідно цього договору та додатків до нього.

Згідно з п. 4.1 погоджений перелік та вартість послуг оформляється додатком до цього договору.

Передача послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 3-х робочих днів після фактичного надання послуг (пункт 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору оплата замовником послуг, що надаються виконавцем, здійснюється після підписання акта виконаних робіт в триденний термін.

Пунктом 9.1.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і укладається на термін до 31.12.2017 р.

Якщо за 14 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін письмово не вимагала його розірвання та/або припинення його дії, договір вважається пролонгованим на один рік (п. 9.1.2 договору).

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов договору № 03 від 24.01.2017 р. про надання послуг позивачем у період з травня 2023 р. по листопад 2023 р. були надані, а відповідачем прийняті послуги з тимчасового паркування транспортних засобів на загальну суму 378621,60 грн, що підтверджується актами наданих послуг № 96 від 31.05.2023 р. на суму 54088,80 грн, № 117 від 30.06.2023 р. на суму 54088,80 грн, № 117 від 31.07.2023 р. на суму 54088,80 грн, № 154 від 31.08.2023 р. на суму 54088,80 грн, № 175 від 30.09.2023 р. на суму 54088,80 грн, № 196 від 31.10.2023 р. на суму 54088,80 грн та № 221 від 30.11.2023 р. на суму 54088,80 грн, які підписані замовником та виконавцем.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 4.3 договору оплата замовником послуг, що надаються виконавцем, здійснюється після підписання акта виконаних робіт в триденний термін.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з оплати наданих послуг за актом № 96 від 31.05.2023 р. на суму 54088,80 грн до 05.06.2023 р. (03.06.2023 р. та 04.06.2023 р. вихідні дні); за актом № 117 від 30.06.2023 р. на суму 54088,80 грн до 03.07.2023 р.; за актом № 117 від 31.07.2023 р. на суму 54088,80 грн до 03.08.2023 р.; за актом № 154 від 31.08.2023 р. на суму 54088,80 грн до 04.09.2023 р. (03.09.2023 р. вихідний день); за актом № 175 від 30.09.2023 р. на суму 54088,80 грн до 03.10.2023 р.; за актом № 196 від 31.10.2023 р. на суму 54088,80 грн до 03.11.2023 р.; за актом № 221 від 30.11.2023 р. на суму 54088,80 грн до 04.12.2023 р. (03.12.2023 р. вихідний день).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 378621,60 грн за договором № 03 від 24.01.2017 р. про надання послуг.

Отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг за актом № 96 від 31.05.2023 р. на суму 54088,80 грн з 06.06.2023 р.; за актом № 117 від 30.06.2023 р. на суму 54088,80 грн з 04.07.2023 р.; за актом № 117 від 31.07.2023 р. на суму 54088,80 грн з 04.08.2023 р.; за актом № 154 від 31.08.2023 р. на суму 54088,80 грн з 05.09.2023 р.; за актом № 175 від 30.09.2023 р. на суму 54088,80 грн з 04.10.2023 р.; за актом № 196 від 31.10.2023 р. на суму 54088,80 грн з 04.11.2023 р.; за актом № 221 від 30.11.2023 р. на суму 54088,80 грн з 05.12.2023 р.

Згідно з приписами статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги на підставі договору № 03 від 24.01.2017 р. про надання послуг у сумі 378621,60 грн станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 378621,60 грн підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 15710,89 грн 3 % річних та 50989,02 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 15710,89 грн 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 06.06.2023 р. по 22.01.2025 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 15710,89 грн 3 % річних підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 50989,02 грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 06.06.2023 р. по 22.01.2025 р., хоча фактично здійснює нарахування за загальний період червня 2023 р. по грудень 2024 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 50989,02 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 930,38 грн пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 4.4 договору у разі несвоєчасної оплати замовником послуг, що надаються виконавцем, згідно п. 4.2 та п. 4.3 цього договору, замовник перераховує на користь виконавця, окрім оплати за надані послуги, пеню в розмірі 0,5 % від загальної суми боргу за кожний день прострочення оплати послуг.

Позивач просить стягнути з відповідача 930,38 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 30.06.2023 р. по 05.06.2024 р.

В детальному розрахунку пені, доданому до позовної заяви, позивач посилається на те, що ставка пені становить 0,5 % річних, але не перевищує подвійну облікову ставку НБУ, а також на те, що ним здійснений розрахунок пені з урахуванням ст. 258 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Проте, позивачем неправильно визначений початок періоду прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг за актом № 117 від 30.06.2023 р., з огляду на що неправильно визначений і кінцевий термін нарахування пені за вказаним актом, оскільки нарахування пені на вказану заборгованість припинилося 04.01.2024 р.

Водночас, здійснивши правильний розрахунок з урахуванням правильних дат початку виникнення та закінчення прострочення, судом встановлено, що сума пені є більшою, ніж заявлена позивачем, а оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 930,38 грн пені підлягає задоволенню.

Отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссіті» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, бульвар Олександрійський, будинок 20, квартира 12, код 32161270) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління» (09108, Київська обл., Білоцерківський р-н, місто Біла Церква, пр. Незалежності, будинок 135-а, код 13705191) 378621,60 грн (триста сімдесят вісім тисяч шістсот двадцять одна грн 60 коп.) боргу, 15710,89 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот десять грн 89 коп.) 3 % річних, 50989,02 грн (п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн 02 коп.) інфляційних втрат, 930,38 грн (дев`ятсот тридцять грн 38 коп.) пені та 6693,78 грн (шість тисяч шістсот дев`яносто три грн 78 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30.06.2025 р.

Суддя О.О. Рябцева