ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 Справа № 917/2231/24

за позовною заявою Першого заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, вул.Кашинського, 1, м.Миргород, Полтавська область, 37600 в інтересах державі в особі Гадяцької міської ради Миргородського району Полтавської області, вул.Лесі Українки,2, м.Гадяч, 37300

до Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни, АДРЕСА_1

про зобов`язання повернути земельну ділянку

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Гадяцької міської ради Миргородського району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни, в якій прокурор просить суд: Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Чижевську Наталію Володимирівну ( РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області () земельну ділянку кадастровий номер :50:001:1173, площею 0,0030га, привівши її в попередній стан шляхом демонтажу тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м.Гадяч, площа Соборна.

В обгрунтування позову прокурор зазначає, що ФОП Чижевська Н.В. здійснює господарську діяльність на земельній ділянці комунальної власності з порушенням вимог земельного законодавства та умов договору поза межами строку дії договору про встановлення особистого строкового платного сервітуту. А тому, ФОП Чижевська Н.В. зобов`язана повернути Гадяцькій міській раді земельну ділянку комунальної власності площею 0,0030 га.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.12.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 30.01.2025.

20.01.2025 за вхід. № 685 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Гадяцької міської ради та та досягнення усної домовленості про продовження договору на строк у 10 років, тобто до 30.04.2029.

27.01.2025 за вхід. № 971 від Миргородської окружної прокуратури Полтавської області надійшла відповідь на відзив відповідача.

30.01.2025 за вхід. № 1227 від відповідача надійшли пояснення на відповідь на відзив прокурора.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив

Чижевська Наталія Володимирівна зареєстрований як фізична особа- підприємець 18.10.2018, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.11.2024 №34135933.

На підставі рішення Гадяцької міської ради від 08.08.2013 встановлено особистий строковий платний сервітут відносно земельної ділянки з кадастровим номером :50:001:1173 площею 0,0030 га, з цільовим призначенням - землі громадської забудови в інтересах Сервітуарія - ОСОБА_1 для розміщення малої архітектурної форми - торгівельного кіоску з реалізації живих квітів за адресою: м. Гадяч, площа Соборна (біля приміщення училища культури), строком на 5 років.

У подальшому 08.08.2013 між Гадяцькою міською радою в особі Гадяцького міського голови та Чижевською Н.В. укладено договір земельного сервітуту, згідно якого останній надано право на строкове, обмежене, платне користування земельної ділянкою площею 0,0030 га, кадастровий номер земельної ділянки :50:001:1173, цільове призначення - землі громадської забудови.

25.09.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право користування земельною ділянку кадастровий номер :50:001:1173 площею 0,0030 га, номер відомостей про речове право - 2641767.

Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №192-1 від 20.09.2013 «Про надання Чижевській Н.В. на встановлення тимчасової споруди (торгівельного павільйону з реалізації квітів) на земельній ділянці переданій згідно договору земельного сервітуту в м. Гадяч по площі Соборній» надано дозвіл Чижевській Н.В. на встановлення тимчасової споруди (торгівельного павільйону з реалізації квітів) на земельній ділянці переданій згідно договору земельного сервітуту, площею 0,0030 га в м. Гадяч по площі Соборній після отримання у відділі архітектури та житлово - комунального господарства Гадяцької райдержадміністрації паспорта прив`язки тимчасової споруди.

Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №237-1 від15.11.2013 «Про призупинення робіт по встановленню тимчасової споруди (торгівельного павільйону з реалізації квітів) на земельній ділянці переданій згідно договору земельного сервітуту в м. Гадяч по площі Соборній» зобов`язано Чижевську Н.В. призупинити роботи по встановленню тимчасової споруди (торгівельного павільйону з реалізації квітів) на земельній ділянці переданій згідно договору земельного сервітуту, площею 0,0030 га в м. Гадяч по площі Соборній до виготовлення паспорта прив`язки у відділі архітектури та житлово - комунального господарства Гадяцької райдержадміністрації.

Відповідно до п. 2.2. договору, строк дії договору може бути продовжено за домовленістю сторін, про що Сервітуарій не пізніше як за один місяць до його закінчення, повідомляє Землевласника про намір продовжити його на новий строк.

Згідно п. 4.4. договору, Сервітуарій після закінчення строку дії договору, вжити необхідних заходів для приведення земельної ділянки до попереднього стану. Також відповідно до п.5.2 договору, дія договору припиняється в випадку, передбаченому ст. 102 ЗК України.

На підставі рішень Гадяцької міської ради від 07.08.2018 та 14.11.2018 строк дії договору земельного сервітуту було поновлено, останній раз додатковою угодою від 14.11.2018 року строком до 30.04.2019 року.

Рішенням Гадяцької міської ради від 19.06.2019 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні договору земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0030 га, кадастровий номер земельної ділянки :50:001:1173, за адресою: площа Соборна в м. Гадяч для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розміщення тимчасової споруди - торгівельного кіоску з реалізації живих квітів, у зв`язку з тим, що розміщення тимчасової споруди на даній території не відповідає історико - архітектурному опорному плану м. Гадяч, а також у зв`язку з відсутністю паспорта прив`язки на вищевказану тимчасову споруду.

Вказаним рішенням зобов`язано ОСОБА_1 до 20.07.2019 року звільнити земельну ділянку площею 0,0030 га від тимчасової споруди та привести дану територію в належний санітарний стан.

23.11.2024 слідчим в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000084 від 10.10.2024 проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :50:001:1173 в ході якого встановлено, що торгівельний кіоск з реалізації живих квітів не демонтовано, земельну ділянку площею 0,0030 га від тимчасової споруди не звільнено.

Згідно інформації Гадяцької міської ради від 02.12.2024 встановлено, що від ФОП Чижевської Н.В. надходила плата за користування земельною ділянкою за 2019 рік в сумі 2362,03 грн., за 2020-2023 роки надходжень не було, 24.01.2024 надійшли кошти, орендна плата за землю 2023 рік 6500 грн. та 25.11.2024 надійшли кошти, орендна плата за землю 2024 рік - 6500 грн.

Крім того, за період з 2016 року по 28.11.2024 року рішення про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди для впровадження підприємницької діяльності Чижевській Н.В. виконавчим комітетом Гадяцької міської ради не приймались, паспорт прив`язки відділом архітектури, ЖКГ та будівництва Гадяцької міської ради не оформлявся.

Дана обставина стала підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України вказує, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК) громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтями 123, 124 ЗК України, які визначають, що набуття права користування земельними ділянками, які перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з його повноваженнями, визначеними статтею 122 ЗК України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі- продажу права оренди земельної ділянки:

Статтями 125, 126 ЗК України, які передбачають, що право власності або користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Частиною 2 статті 98 ЗК України визначено, що земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу.

Відповідно до частини 1 статті 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду; сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, не сформованих у земельну ділянку, допускається формування земельної ділянки в межах території, на яку буде поширюватися право земельного сервітуту.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 102 ЗК України установлено, що дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадку закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут.

Згідно з частинами 2,4 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (діючої станом на дату укладення договору) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним ррганом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Механізм розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності регулюється Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068 (далі - Порядок), згідно якого надання документів про відведення земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд не передбачено.

Отже, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок не містять юридичних приписів щодо обов`язкового попереднього або наступного набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на яких вони мають бажання встановити тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1.4 Порядку паспорт прив`язки тимчасової споруди - комплект документів, у яких визначено місце встановлення тимчасової споруди та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності;

Відповідно до п. 2.1 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди.

Як вбачається зі змісту договору про встановлення земельного сервітуту від 08.08.2013, сторони узгодили усі істотні умови, у тому числі умови повернення земельної ділянки у разі припинення договору про встановлення земельного сервітуту.

Враховуючи, що після 30.04.2019 додаткова угода до договору про встановлення земельного сервітуту не укладалась, термін дії договору сторонами не продовжено, отже договір про встановлення земельного сервітуту від 08.08.2013 припинив дію.

З огляду на викладене, договір від 08.08.2013 є припиненим з підстав, передбачених ст. 102 ЗК України, договір не поновлено за згодою сторін чи за рішенням суду, а припинено в силу імперативної норми закону, у зв`язку з закінченням строку його дії. Після закінчення договору земельна ділянка Відповідачем не повернута.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутній і паспорт прив`язки тимчасової споруди відсутній.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно норм ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За положеннями ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наведене підтверджує обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання ФОП Чижевську Наталію Володимирівну повернути Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області земельну ділянку кадастровий номер :50:001:1173, площею 0,0030га, привівши її в попередній стан шляхом демонтажу тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м.Гадяч, площа Соборна.

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно задоволення позову не спростовує.

Одночасно суд вважає також за необхідне зауважити на тому, що питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 викладено правовий висновок про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Наведений порядок при поданні заступником керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Гадяцької міської ради Миргородського району Полтавської області даного позову був дотриманий, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідними листами.

Так, листом від 26.11.2024 №54/1-9163 вих-24 окружна прокуратура повідомила Гадяцьку міську раду про виявлені порушення, які полягали у використанні земельної ділянки комунальної власності ФОП Чижевською Н.В., на якій розташована тимчасова споруда, поза межами строку дії договору. У вказаному листі прокуратура просила повідомити про те, чи зверталась міська рада з позовом до суду про зобов`язання ФОП Чижевську Н.В. повернути міській раді земельну ділянку, на якій розташована тимчасова споруда, та чи буде звертатись у майбутньому.

Листом від 02.12.2024 №03.1-42/6518 Гадяцька міська рада повідомила, що вона з позовом до суду про зобов`язання ФОП Чижевську Н.В. повернути земельну ділянку не зверталась. Щодо звернення в подальшому до суду вказане питання буде винесено на розгляд постійної комісії Гадяцької міської ради з питань промисловості, земельних ресурсів та екології.

Отже, Гадяцька міська рада, протягом тривалого часу не здійснювала захист інтересів держави та реалізацію наданих законом повноважень щодо звернення з позовною заявою про зобов"язання повернути земельну ділянку, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» надає підстави органам прокуратури для вжиття заходів представницького характеру.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Чижевську Наталію Володимирівну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Гадяцькій міській раді Миргородського району Полтавської області (вул.Лесі Українки,2, м.Гадяч, 37300, ) земельну ділянку кадастровий номер :50:001:1173, площею 0,0030га, привівши її в попередній стан шляхом демонтажу тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: м.Гадяч, площа Соборна.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чижевської Наталії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р № UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 3028 грн судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.06.2025

Суддя Кльопов І.Г.