ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"30" червня 2025 р. Справа № 924/483/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" м. Буча Київської області
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" м.Нетішин Шепетівського району Хмельницької області
про стягнення 509416,71 грн
Представники сторін:
позивача: не з`явився
відповідача: Козлюк М.М. - юрисконсульт, діє на підставі витягу з ЄДР ЮО і ФОП
В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.06.2025 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 509416,71 грн. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" 501600,00 грн основного боргу, 7524,00 грн інфляційних втрат, 292,71 грн 0,3% річних, 7641,25 грн витрат на оплату судового збору.

При зверненні до суду позивач у позовній заяві вказав, що орієнтовні витрати на правничу допомогу, що підлягатимуть відшкодуванню із відповідача складатимуть 15500,00 грн. Остаточно понесені позивачем витрати на правову допомогу будуть підтверджені додатково, станом на дату винесення рішення, зокрема й актом наданих послуг, підписаним обома сторонами та відповідною платіжною інструкцією.

В судовому засіданні 11.06.2025 представник позивача повідомила, що докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

13 червня 2025 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою просив стягнути з відповідача на користь позивача 18500,00 грн витрат на правову допомогу. Додатками до заяви оформлено докази понесення витрат на правничу допомогу (платіжну інструкцію № від 12.06.2025 та акт наданих послуг №1 від 11.06.2025 року). В обґрунтування заяви вказує, що

Ухвалою суду від 16.06.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат у справі №924/483/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 11:00 год. 30 червня 2025 року.

Представник позивача для участі в судовому засіданні 30.06.2025 не з`явилась. До суду позивач надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. В клопотанні зазначив, що всі необхідні документи та докази подав, вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу позивач підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.06.2025 та у надісланому до суду клопотанні від 17.06.2025 просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн. В обґрунтування заяви вказав, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18500,00 грн є надмірно завищеними, неспівмірними із складністю справи та обсягом затраченого часу на надання адвокатом послуг, виходячи з наступного: 1) зміст укладеного між сторонами договору від 22.09.2023 №19-124-01- 23-21044 не містить складних юридичних конструкції, його умови є простими та зрозумілими. Правовідносини щодо стягнення заборгованості за виконані проєктні роботи, інфляційних втрат та відсотків річних повно врегульовані нормами ЦК України та не потребує додаткового вивчення судової практики в аналогічних справах та не вимагало значних професійних зусиль та навичок. Підтвердження вказаного є відкриття судом саме спрощеного провадження у справі з повідомленням сторін; 2) матеріали справи не містять великої кількості і складних для аналізу документів на дослідження і збирання яких адвокат потребував витрат значного часу; 3) спір між позивачем і відповідачем для кваліфікованого юриста є нескладним, правова позиція під час розгляду справи не змінювалася, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносин не передбачають; 4) здійснення розрахунку 0,3 % річних та втрат від інфляції не потребувало більше 15 хвилин, оскільки в мережі Інтернет є безліч безкоштовних онлайн-сервісів (калькуляторів), які в автоматичному режимі здійснюють розрахунок будь-яких видів штрафних санкцій, включаючи % річних та втрати від інфляції; 5) участь у судових засіданнях здійснювалася з використанням відеоконференцзв`язку та виключало додаткові витрати на прибуття до суду; 6) ця справа стосується лише позивача та відповідача та не викликає будь-якого публічного інтересу, а результат її вирішення не може вплинути на репутацію сторін; 7) для підготовки відповіді на відзив адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, документи, законодавство, що регулює спір у справі. Також відповідач звернув увагу, що позовна заява, відповідь на відзив та заява про ухвалення додаткового рішення були підписані та подані через підсистему "Електронний суд" саме директором ТОВ "Ютем-Інжиніринг", і зазначення адвоката відсутнє навіть у інформації щодо сторін та учасників справи, що породжує сумнів щодо дійсної підготовки вказаних документів адвокатом. У зв`язку з наведеними обставинами відповідач вважає, що розумним і реальним розміром витрат на професійну правничу допомогу позивача у цій справі, що підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивача, є розмір, що не може перевищувати 3 000,00 грн.

Позивач подав до суду додаткові пояснення щодо складу витрат на професійну правничу допомогу від 24.06.2025, в яких зазначив, що відповідач своєю бездіяльністю (своєчасно не оплатив виконану роботу) довів безспірну та нескладну, на його думку, справу до судового розгляду, чим викликав необхідність у залученні правової допомоги позивачем. Повідомив, що до акту увійшла робота, пов`язана лише зі складанням конкретних документів по судовій справі, без виконання яких результату не можливо було досягнути. Термін виконання вказаний об`єктивно, тобто по 1 - 2 годині на один документ. Написання позову 4 години (п.3. акту), також є справедливим часовим проміжком, оскільки дана судова справа не є шаблонною, необхідність додержання формату написання позовної заяви згідно ст. 162 ГПК України залишається незалежно від суми чи предмету спору. Копіювання та завіряння додатків, оформлення цінного листа з описом для відправлення відповідачу все це займає теж відповідний додатковий час. Позивач просить звернути увагу, що до складу витрат на правничу допомогу позивач не включив гонорар успіху адвоката, який зазвичай збільшує розмір витрат, що подаються до відшкодування. Крім того, позивач вказує на інфляцію, яка спричинила значне зростання цін, в тому числі і на послуги правової допомоги. Податкове навантаження на адвокатів, починаючи з січня 2025 року також збільшилось. Отже, результат роботи адвоката не може бути знецінений лише суб`єктивною думкою відповідача щодо оцінки затраченого часу адвокатом на складання документів. Доводи відповідача не спростовують правильності наданих позивачем розрахунків, а тому підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

При розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат суд враховує наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідних нормах Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При поданні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст.129 ГПК України, оскільки заявлено про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та подано докази понесення судових витрат в межах встановленого п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду у справі №924/483/25.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, 25.04.2025 між адвокатом Заторською Ольгою Анатоліївною (надалі - Адвокат) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" (надалі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 14-пд (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого Адвокат надає Клієнту правову допомогу, яка полягає у стягненні з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" дебіторської заборгованості на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у розмірі, порядку та строки, що обумовлені Сторонами у цьому Договорі.

Відповідно до п. 1.2 договору адвокат для цілей виконання завдань цього Договору здійснює надання послуг із юридичного аналізу, консультування, роз`яснень чинного законодавства, підготовки скарг, претензій, позовних заяв, відзивів, відповідей на відзив на позовні заяви, пояснень і інших необхідних процесуальних документів, попереднього юридичного забезпечення та здійснення комплексного юридичного супроводу справи у всіх судових інстанціях, а також представництво інтересів Клієнта в усіх без обмежень та винятків органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних та контролюючих органах на підставі доручення.

Згідно з п. 4.1 договору гонорар є формою винагороди Адвоката за надання правової допомоги Клієнту.

За умовами п. 4.2 договору розмір гонорару визначається шляхом множення кількості фактично затраченого Адвокатом часу на надання Клієнту послуг на ціну послуг за одну годину, окрім випадків, передбачених пунктом 4.3. цього Договору. Вартість однієї години надання послуг правової допомоги Адвокатом становить 1 500,00 грн. Остаточна загальна вартість Послуг, наданих за цим Договором, визначається Актами наданих послуг, які є підтвердженням факту надання правової допомоги Адвокатом та підставою для проведення оплати гонорару Адвоката.

За участь у судовому засіданні Клієнт сплачує Адвокату фіксовану вартість в розмірі 3500,00 грн, не залежно від його тривалості (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору у будь-якому випадку гонорар адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлений пунктами 4.2 та 4.3. цього договору.

Пунктом 4.4 договору визначено, що розмір гонорару та обов`язок оплати наданих послуг не залежить від досягнення або недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт, якщо Сторони додатково не домовляться про інше.

Згідно з п. 4.5 договору гонорар сплачується Клієнтом шляхом перерахування коштів на рахунок Адвоката відкритий в установі Банку як самозайнятій особі протягом 5 робочих днів з дати підписання Акту наданих послуг.

Договір підписаний та скріплений відтисками печаток сторін.

Між сторонами 11.06.2025 підписаний акт №1 надання послуг за договором №14-пд від 25.04.2025, згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги:

- консультація клієнта, узгодження правової позиції, тривалість 1 година, сума гонорару 1500,00 грн,

- збір доказів, копіювання, завіряння документів, тривалість 3 години, сума гонорару 4500,00 грн,

- написання та подання позовної заяви до суду, тривалість 4 години, сума гонорару 6000,00 грн,

- підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву, тривалість 2 години, сума гонорару 3000,00 грн,

- участь в судовому засіданні при розгляді справи - 3500,00 грн, сума гонорару 3500,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг 18500,00 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № від 12.06.2025 ТОВ "Ютем - Інжиніринг" сплатило на користь Заторської О.А. 18500,00 грн як оплату за надання правової допомоги згідно договору 14-пд від 25.04.2025.

Також матеріали справи містять довіреність №02-дв від 25.04.2025, що видана ТОВ "Ютем - Інжиніринг" адвокату Заторській О.А. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП 001992 від 21.01.2019.

Суд враховує, що у позовній заяві позивач повідомив, що законним представником товариства у даній справі є адвокат Заторська О.А. та долучив до позовної заяви докази на підтвердження повноважень останньої.

Усі додатки, долучені до позовної заяви, засвідчені підписом вказаної особи.

Із опису вкладення у цінний лист, відповідно до якого копія позовної заяви з додатками направлялась відповідачу, вбачається, що така кореспонденція надсилалась саме представником позивача Заторською О.А.

Також адвокат Заторська О.А. приймала участь в судовому засіданні Господарського суду Хмельницької області, яке відбулось 11.06.2025, в режимі відеоконференції.

Усі вищевказані обставини свідчать, що позивач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/483/25 у Господарському суді Хмельницької області. При цьому підписання позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву, заяви про ухвалення додаткового рішення, тощо керівником позивача жодним чином не спростовує обставин підготовки таких документів адвокатом Заторською О.А.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування ч.ч. 5, 6 ст. 126 та ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Також суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник відповідача, заперечуючи щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, подав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому зокрема вказує, що витрати на правничу допомогу в розмірі 18500,00 грн є необґрунтованими, а розмір заявленої суми неспівмірним та завищеним.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд враховує, що за своєю категорією (стягнення коштів за виконання робіт) дана справа не є спором значної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, обмежується аналізом невеликої кількості доказів, чітко врегульована нормами права, умовами договору і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи.

За клопотанням позивача справу розглянуто в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається із акту від 11.06.2025, серед наданих адвокатом позивачу послуг у даній справі зазначено: консультація клієнта, узгодження правової позиції, збір доказів, копіювання, завіряння документів, а також написання та подання позовної заяви до суду. На вказані послуги витрачено загалом 8 годин, вартість послуг 12000,00 грн.

Суд зазначає, що зважаючи на предмет спору, незначну кількість матеріалів, долучених до позовної заяви, враховуючи зміст позовної заяви та час, витрачений адвокатом на написання та подання позовної заяви (4 години), послуги щодо консультації клієнта, узгодження правової позиції, збір доказів, копіювання та завіряння документів є складовими частинами єдиного процесу щодо підготовки, складання та подання позовної заяви. Таким чином, суд дійшов висновку, що витрати в цій частині не підлягають відшкодуванню окремо, та повинні оцінюватися в контексті послуги "написання та подання позовної заяви до суду" вартість якої становить 6000,00 грн.

Щодо наданої послуги у вигляді підготовки та подання відповіді на відзив на позовну заяву, на яку витрачено адвокатом 2 години та вартість якої становить 3000,00 грн, то суд враховує, що обсяг відповіді на відзив становить 3 сторінки, підготовка відповіді на відзив не потребувала від представника позивача значних затрат часу, зусиль та аналізу великої кількості норм чинного законодавства.

Також суд приймає до уваги, що у даній справі було проведено лише одне судове засідання, яке згідно протоколу судового засідання від 11.06.2025 тривало 40хв. Представник позивача приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотань по суті справи не заявляла, додаткових доказів не подавала.

Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 18500,00 грн є неспівмірними із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Тому проаналізувавши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано заявив до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, які суд вважає за необхідне покласти на відповідача на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" про ухвалення додаткового рішення у справі №924/483/25 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Енергетиків, буд 20, код ВП 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" (Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, 3, а/с 1082, код 30568931) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 03.07.2025

Суддя Л.О. Субботіна

Додаткове рішення надсилається сторонам до електронних кабінетів.