ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

04 липня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1041/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (вх.№ 15750 від 04.07.2025) про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮПЛ УКРАЇНА", м. Київ
до Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м. Харків
про стягнення 758846,27 грн.

за участю:

приватного виконавця - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮПЛ УКРАЇНА" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 758846,27 грн., з яких: основний борг - 522626,13 грн.; 196824,86 грн. - пеня; 28221,81 грн. - 3% річних; 38173,47 грн. - інфляційні нарахування. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача усі судові витрати по справі понесені позивачем.

Позовні вимоги були обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 01/2019/ЮНК від 05.03.2019 в частині оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у справі № 922/1041/21 позов було задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (ідентифікаційний код 33901332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮПЛ УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 37412527) 522626,13 грн. основного боргу; 98412,43 грн. пені; 28221,81 грн. 3% річних; 38173,47 грн. інфляційних нарахувань; 11382,69 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

На виконання рішення від 01.07.2021 у справі № 922/1041/21 Господарським судом Харківської області 03.08.2021 було видано відповідний наказ.

04.07.2025 до Господарського суду Харківської області надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (вх.№ 15750) про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду, згідно якої приватний виконавець просить суд тимчасово обмежити керівника Приватного підприємства "ВЕЛСТА-ПРО" () громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України до виконання Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Юнітек» (61072, Харківська обл., м. Харків, вул. Двадцять третього серпня, буд. 20-А, ), що змінило назву на Приватне підприємство «ВЕЛСТА-ПРО» (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Буніна, буд. 37, ) зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/1041/21, що набрало законної сили 03.08.2021.

Господарським судом Харківської області було повідомлено приватного виконавця про розгляд поданої заяви 04.07.2025 о 16:00.

04.07.2025 до суду надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (вх.№ 15792) про розгляд заяви про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду без участі приватного виконавця.

Розглянувши матеріали заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду приватний виконавець вказує, що 05.08.2021 Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (ідентифікаційний код 33901332) змінило назву на Приватне підприємство "ВЕЛСТА-ПРО" (ідентифікаційний код 33901332). 23.09.2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №66925209, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресами, вказаними у заяві стягувача та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із вказаною постановою боржника було зобов`язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника. У день винесення приватним виконавцем постанов про відкриття виконавчого провадження була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника та постанова про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника були внесені до відповідних державних реєстрів. Незважаючи на те, що постанова про арешт коштів боржника була надіслана до 30 банківських установ, станом на сьогодні, не вдалось виявити та списати кошти з рахунків боржника, у зв`язку з наявними арештами, які накладені раніше за іншими виконавчими документами

Окрім того, в обґрунтування заяви приватний виконавець зазначає, що намагаючись отримати пояснення із приводу невиконання рішення суду, 21.02.2025 приватний виконавець надсилав керівнику юридичної особи боржника ПП "ВЕЛСТА-ПРО" ОСОБА_1 виклик приватного виконавця. Вищевказаним викликом ОСОБА_1 був зобов`язаний з`явитися на прийом до приватного виконавця у визначений час та надати певні документи. Також, керівнику юридичної особи боржника було повідомлено про обов`язок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця перебування (у тому числі про зміну реєстрації). Одночасно керівнику юридичної особи боржника було роз`яснено положення статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог закону винні особи несуть відповідальність відповідно до закону та інше. Ні у призначену виконавцем дату прийому (03.03.2025), ні після цього, керівник боржника до приватного виконавця не з`явився, витребувані документи не надав. Оскільки приватним виконавцем здійснено повну перевірку майнового стану боржника та за її результатами не виявлено майна та коштів, за рахунок яких можливо виконати рішення суду, ненадання боржником декларації, у якій, зокрема вказуються готівкові кошти та майно, що перебуває у інших осіб, але належить боржнику, подальше виконання рішення суду неможливо саме через перешкоджання боржника у його виконанні.

Статтею 337 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Ураховуючи положення ст. 337 ГПК України, суд зауважує, що означений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання, не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, законодавством передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

За змістом ч. 1 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення заяви з підстав, викладених приватним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

Суд звертає увагу приватного виконавця на те, що при розгляді вказаної категорії спорів виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

При цьому, суд зазначає, що Законом України Про виконавче провадження передбачено право виконавця на привід боржника у разі його нез`явлення на виклик та право накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності, однак, неявка боржника на виклики приватного виконавця та ненадання відомостей про доходи не є підставою для застосування до боржника такого виключного заходу як обмеження виїзду за кордон.

Отже, суд приходить до висновку, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, у розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджується.

Більше того, матеріали справи не містять доказів накладення приватним виконавцем штрафів на боржника, доказів навмисного або свідомого ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на Рішення № 8-р(II)/2024 від 18 липня 2024 року Конституційного Суду України, в якому Конституційний Суд України констатував, що в контексті предмета цієї справи відповідно до другого речення частини другої статті 64 Конституції України людські права і свободи, гарантовані Конституцією України у приписах статті 29 (право на свободу та особисту недоторканність), статті 55 (право на судовий захист), статті 62 (презумпція невинуватості), статті 63 (право на захист), не можуть бути обмежені в умовах воєнного стану. Це означає, що хоча обмеження зазначених людських прав не може бути зумовлене потребами, пов`язаними з воєнним станом, однак державне втручання у їх захисну сферу є можливим за умови виправданості (домірності) обраних законодавцем засобів, які зберігають повагу до сутності людських прав та не суперечать приписам Конституції України, які expressis verbis гарантують їх обсяг.

Враховуючи зазначене, з боку приватного виконавця не доведено, а ні здійснення ним всіх належних та допустимих дій у виконавчому провадженні, зокрема щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника, складення акту про порушення і подання звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення, а ні доказів ухилення боржника від виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (вх.№ 15750 від 04.07.2025) про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (вх.№ 15750 від 04.07.2025) про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 04.07.2025.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/1041/21

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.