ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2025 м. ДніпроСправа № 904/1553/25

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Селіванової Людмили Миколаївни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Селіванової Людмили Миколаївни і просить суд стягнути заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 37 330,65 грн., заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 643,82 грн., пеню у розмірі 86,96 грн., 3% річних у розмірі 1 295,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 524,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії і плати за абонентське обслуговування.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

05.06.2025 від Відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд надіслати йому дублікат позовної заяви з додатками та надати достатньо часу на ознайомлення з позовною заявою для подальшого складення відзиву.

Ухвалою суду від 06.06.2025 у задоволенні клопотання Відповідача про надіслання дублікату позовної заяви з додатками судом відмовлено; продовжено Відповідачу строк для подання відзиву на позов до 27.06.2025.

30.06.2025 від Відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд продовжити строк на подання відзиву до 01.07.2025.

Відповідач зазначає, що ухвалу суду від 06.06.2025 отримав 16.06.2025 (що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду 18.06.2025). Для отримання матеріалів позовної заяви Відповідач звернувся до Позивача та отримав їх 18.06.2025.

Розглянувши подане клопотання Відповідача, суд зазначає таке.

Приписами ст. 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статями 113 - 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Зі змісту наведених процесуальних норм вбачається, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду.

Так, у питанні продовження або поновлення строку на подання відзиву Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду своїй практиці враховує відмінність інститутів поновлення та продовження строку і з урахуванням норм Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд) продовжує процесуальний строк з власної ініціативи за умови доведення поважності підстав пропущення відповідного строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 922/4077/20; від 06.07.2023 у справі № 913/110/21; від 04.04.2023 у справі № 910/7970/21; від 24.01.2023 у справі № 916/3913/21.

Аналізуючи наведену практику застосування судом касаційної інстанції положення ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що продовження процесуального строку з ініціативи суду можливе щодо строку, визначеного судом, навіть у випадку його пропущення на час звернення з відповідною заявою.

Клопотання про продовження Відповідачу строк на подання відзиву до 01.07.2025 направлено до суду 27.06.2025 о 09:12 год., а судом отримано 30.06.2025, тобто поза межами строку для подання відзиву на позов. Оскільки при поштовому перебігу строк фактично вичерпався, суд вважає причини пропуску строку поважними на подання відзиву на позовну заяву, вважає їх обґрунтованими та, керуючись правом, передбаченим частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про наявність підстав для продовження встановленого судом строку на подання відзиву на позовну заяву за ініціативою суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе продовжити Відповідачу строк для подання відзиву на позов з ініціативи суду.

Керуючись ст.ст. 119, 165, 178, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Відповідача про продовження строку на подання відзиву на позов.

Продовжити Відповідачу строк для подання відзиву на позов до 04.07.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 01.07.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.І. Красота