номер провадження справи 33/60/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2025 Справа № 908/1103/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В., розглянувши без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/1103/25

за позовом Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г, ідентифікаційний код 43115923) в особі Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, буд. 12, ідентифікаційний код 44005647)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ» (49600, м.Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, ідентифікаційний код 39821153)

про стягнення грошової суми

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Державна митна служба України в особі Запорізької митниці з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ» про стягнення вартості не поставленого пального у сумі 47613,60 грн., пені у сумі 1714,32 грн. та штраф у сумі 3392,96 грн.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 5-23 від 03.08.2023 щодо поставки нафтопродуктів на суму 47613,60 грн., які були попередньо оплачені позивачем. За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував пеню в сумі 1714,32 грн. та штраф у сумі 3392,96 грн., які просить стягнути з відповідача разом із сумою вартості не поставленого пального у сумі 47613,60 грн.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224, 231 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.04.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

05.05.2025 від позивача надійшли доповнення до позовної заяви з метою усунення недоліків на виконання вимог суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 33/60/25, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Згідно зі ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначений припис поширює свою дію абсолютно на всі випадки, коли процесуальне законодавство не обумовлює будь-якого відмінного варіанту стосовно конкретного виду справ.

Водночас, за умовами ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України (підсудність справ за вибором позивача) право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що ним передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Вказані вимоги є вичерпними, жодних інших вимог для визначення підсудності за вибором позивача, у тому числі щодо заявлення позовних вимог, безпосередньо пов`язаних з місцем виконання цього договору, господарське процесуальне законодавство не встановлює.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами.

Державна митна служба України в особі Запорізької митниці звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ» про стягнення вартості не поставленого пального у сумі 47613,60 грн. за договором про закупівлю № 5-23 від 03.08.2023, пені у сумі 1714,32 грн. та штрафу у сумі 3392,96 грн.

За умовами вказаного договору про закупівлю місце поставки (місце фактичної заправки автотранспорту покупця) АЗС, зазначені у Додатку № 2 до договору та/або додатково будь-які інші АЗС по території України за умовами цього договору. За потребою покупця фактична заправка автотранспорту може здійснюватися постачальником додатково, крім АЗС, зазначених у Додатку № 2 до договору, на будь-яких інших АЗС по території України, на яких можливий відпуск товару згідно наданих талонів або паливних карток постачальника (п.п. 3.2., 3.4. договору). Згідно з Додатком № 2 до договору про закупівлю № 5-23 від 03.08.2023 найменування та адреса АЗС: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42, ЗНП.

Проаналізувавши зазначені умови договору про закупівлю № 5-23 від 03.08.2023, суд дійшов висновку, що умови договору не передбачають обов`язок відповідача здійснити заправку автотранспорту саме на АЗС міста Запоріжжя, оскільки містить перелік альтернативних місць, в яких покупець може здійснити фактичну заправку автотранспорту.

Крім того, предметом заявленого позову є не зобов`язання виконати договір - поставити товар, а стягнення коштів за неотриманий товар, що не пов`язане з певним місцем виконання.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для визначення підсудності цієї справи за приписами ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, а отже застосуванню підлягають правила загальної підсудності за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

Як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ» є: 49600, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Мандриківська, будинок, 47, офіс 206/2.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд ухвалив передати матеріали справи №908/1103/25 за підсудністю на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 29, 31, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати за підсудністю на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 908/1103/25 за позовом Державної митної служби України в особі Запорізької митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКС ІНВЕСТ» про стягнення грошової суми.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду. Повний текст ухвали підписано 04.07.2025.

Суддя М.В.Мірошниченко