ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" липня 2025 р. Справа №924/527/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., за участю секретаря судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп", м. Київ

до комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про стягнення 90047,23 грн., з яких 87459,78 грн. заборгованості, 1933,30 грн. інфляційних втрат, 654,15 грн. 3% річних

Представники сторін не з`явилися

У підготовчому засіданні проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою суду від 28.05.2025р. відкрито провадження у справі №924/527/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 90047,23 грн., з яких 87459,78 грн. заборгованості за договором, 1933,30 грн. інфляційні втрати та 654,15 грн. 3% річних.

Вимоги обгрунтовано наявністю у відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію за січень 2025 року, що утворилась внаслідок невиконання зобов`язання щодо повної оплати вартості електричної енергії згідно договору про постачання електричної енергії споживачу №51 від 18.06.2024р. та додатку 4 до договору. Інфляційні втрати в сумі 1933,30 грн. (за березень-квітень 2025 року) та 3% річних в сумі 654,15 грн. (за період з 25.02.2025р. до 26.05.2025р.) нараховано з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, подавши до суду заяву про визнання позову, яка підписана повноважним представником відповідача Яровим С.М. згідно довіреності від 16.06.2025р. Крім того, просив справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

18.06.2024р. між комунальним підприємством ''Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр'', як споживачем, та товариством з обмеженою відповідальністю ''Енерджі Трейд Груп'', як постачальником, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №51, за умовами якого (п. 2.1) постачальник зобов`язався постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Як передбачено п. 5.6 договору, оплата товару здійснюється споживачем до 22 числа місяця наступного після розрахункового у формі оплати за фактично спожитий товар відповідно до даних комерційного обліку, на підставі акта, який формується постачальником відповідно до п. 4.14 та п. 4.31 ПРРЕЕ. Сторони узгодили, що погоджений у постачальника акт із зазначенням обсягу спожитого товару, ціни за одиницю товару та загальної суми до сплати є належним доказом для підтвердження обсягу фактичного споживання товару у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно пп. 6.2.1 договору, споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитого товару згідно з умовами цього договору.

Договір набирає чинності і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024р. включно, а в частині виконання зобов`язань сторонами до повного їх виконання (п. 14.1 договору).

У додатковій угоді №3 від 30.12.2024р. сторони домовились продовжити дію договору №51 до 31.01.2025р.

До договору укладено додатки №№1-4, які являються його невід`ємними частинами.

Позивачем за період 01.01.2025р. по 31.01.2025р. відповідачу поставлено електричну енергію на загальну суму 279342,81 грн., про що свідчить підписаний між сторонами акт №5748 купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2025р.

За вказаний період оплату поставленої електричної енергії здійснено частково на суму 191883,03 грн., про що свідчить платіжна інструкція №1875 від 25.02.2025р.

Борг відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію становить 87459,78 грн., про що сторони склали акт звірки взаєморозрахунків.

За прострочення оплати електроенергії відповідачу нараховано інфляційні втрати в сумі 1933,30 грн. (за березень-квітень 2025 року) та 3% річних в сумі 654,15 грн. (за період з 25.02.2025р. до 26.05.2025р.).

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере наступне.

У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про постачання електричної енергії (ст. 4 Закону України ''Про ринок електричної енергії'').

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №51 від 18.06.2024р. і кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання. Так, позивач зобов`язався постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов`язався оплачувати вартість спожитої електричної енергії в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

При цьому, у договорі (п. 5.6) сторони передбачили складання акту, в якому погоджують обсяг спожитого товару, ціни за одиницю товару та загальної суми до сплати, що є належним доказом для підтвердження обсягу фактичного споживання товару у відповідному розрахунковому періоді.

Факт належного виконання позивачем умов договору від 18.06.2024р. в частині поставки електричної енергії підтверджується наявним в матеріалах справи актом №5748 купівлі-продажу електричної енергії за механізмом самовиробництва від 31.01.2025р., підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками юридичних осіб, як це передбачено п. 5.6 договору.

Так, за період з 01.01.2025р. по 31.01.2025р. відповідачу поставлено електричну енергію на загальну суму 279342,81 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати за фактично поставлену електричну енергію сторони погодили у п. 5.6 договору, згідно якого оплата здійснюється на підставі підписаного сторонами акта до 22 числа місяця наступного після розрахункового у формі оплати за фактично спожитий товар.

Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за договором щодо оплати в повному обсязі за поставлену електричну енергію.

Так, за період 01.01.2025р. по 31.01.2025р. оплату поставленої електричної енергії здійснено частково на суму 191883,03 грн., про що свідчить платіжна інструкція №1875 від 25.02.2025р.

Тому, борг відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію за січень 2025 року склав 87459,78 грн.

Відтак, відповідач, являючись боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний був сплатити суму боргу в розмірі 87459,78 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення 87459,78 грн. заборгованості за договором є обгрунтованими.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 1933,30 грн. (за березень-квітень 2025 року) та 3% річних в сумі 654,15 грн. (за період з 25.02.2025р. до 26.05.2025р.).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду України від 19.06.2019р. у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду України від 04.10.2019р. у справі №915/880/18, від 26.09.2019р. у справі №912/48/19, від 18.09.2019р. у справі №908/1379/17 тощо).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду України від 05.07.2019р. у справі №905/600/18).

Судом здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку заявлених до стягнення інфляційних втрат в сумі 1933,30 грн. і 3% річних в сумі 654,15 грн. та встановлено, що вказані нарахування здійснені у можливих межах, з огляду на що вимоги про їх стягнення є правомірними.

Відповідач не заперечує з приводу наявності боргу в розмірі 87459,78 грн. та погоджується з нарахованими сумами інфляційних втрат та 3% річних, подавши до суду заяву про визнання позову.

Як передбачено ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Стаття 191 Господарського процесуального кодексу України встановлює, зокрема, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Визнання позову відповідачем це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

Враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, яка підписана повноважним представником відповідача Яровим С.М. згідно довіреності від 16.06.2025р., обізнаність відповідача із наслідками такого визнання, невстановлення обставин порушення таким визнанням прав чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому засіданні відповідно до приписів ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що позовні вимоги обгрунтовані і підтверджені належними у справі доказами, а також приймаючи до уваги те, що відповідач в установленому порядку визнав заявлені до нього позовні вимоги, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Стаття 130 ГПК України передбачає, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, з огляду на визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження, 50% сплаченого позивачем судового збору повертається товариству з обмеженою відповідальністю ''Енерджі Трейд Груп'' з Державного бюджету України, а 50% судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 185, 191, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради (м. Хмельницький, вул. Подільська, 54; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (м. Київ, вул. Івана Мазепи, 6; ) 87459,78 грн. (вісімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок) заборгованості, 1933,30 грн. (одну тисячу дев`ятсот тридцять три гривні тридцять копійок) - інфляційних втрат, 654,15 грн. (шістсот п`ятдесят чотири гривні п`ятнадцять копійок) - 3% річних, 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (м. Київ, вул. Івана Мазепи, 6; ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), перерахований згідно квитанції про сплату №2625-2380-4530-1285 від 26.05.2025р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 липня 2025 року.

Суддя В.В. Димбовський