ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Справа № 922/2836/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання: Пугачові Д.І.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (вх. № 12671 від 27.05.2025) про ухвалення додаткового рішення, подане по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (адреса: 03065, м. Київ, пр.-т Любомира Гузара, буд. 44; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (адреса: 03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 19; )
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; )
про стягнення ,43 грн.
за участю представників сторін та третьої особи:

позивача - Степаненко М. Ю. (ордер серії АІ № 1521339 від 03.01.2024);

відповідача - Батракова О. Ю. (довіреність № Др-1-0125 від 01.01.2025);

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі № 922/2836/23 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (далі відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі позивач) 910598147,64 грн основної заборгованості, 164353082,74 грн пені, 34235953,50 грн інфляційних втрат, 10979275,55 грн 3% річних та 939400,00 грн судового збору.

Позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 12671 від 27.05.2025) про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд здійснити розподіл судових витрат понесених позивачем у справі № 922/2836/23 під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, поклавши їх на відповідача у повному обсязі, а саме:

1) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної (оскарження ухвали про зупинення провадження від 01.03.2024) інстанції у розмірі 15 344,00 Євро;

2) судовий збір за подання апеляційних скарг: (а) на ухвалу про зупинення провадження від 04.09.2023 у розмірі 2684,00 грн та (б) на ухвалу про зупинення провадження від 01.03.2024 у розмірі 2442,40 грн.

Зазначена заява обґрунтована з посиланням на понесення позивачам витрат на професійну правничу допомогу в наведеному розмірі, та на необхідність їх відшкодування за рахунок відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.05.2025 призначено клопотання позивача (вх. № 12671 від 27.05.2025) про ухвалення додаткового рішення до розгляду в судовому засіданні на 04.06.2025, запропоновано відповідачу надати суду письмові пояснення щодо поданої позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про порядок розгляд заяви та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом 28.05.2025 направлено копії наведеної ухвали до електронних кабінетів як позивача, так і відповідача у системі "Електронний суд", про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки про доставку електронних листів.

З урахуванням вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України сторони у справі вважаються такими, що належним чином повідомлені про порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

В судових засіданнях щодо розгляду клопотання 04.06.2025 та 16.06.2025 оголошувалася перерва.

Відповідач подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 13182 від 03.06.2025), в яких просить суд врахувати дані заперечення та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2836/23. Свої вимоги відповідач обґрунтовує з посиланням на те, що до матеріалів справи долучено витяг з договору про надання юридичних послуг №1 від 28.09.2023, укладений між ТОВ «Оператор ГТС України» та адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «ЕКВО», за умовами якого «Вікборг Рейн» має право залучати третіх осіб за письмовою згодою ОГТСУ. При цьому, жодних письмових згод на залучення будь-яких осіб для представництва ТОВ «Оператор ГТС України» ані «Вікборг Рейн», ані адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «ЕКВО» - до матеріалів справи не надано.

Відповідач зазначає, що позивач не додав до заяви доказів, які б свідчили про те, що виконавець щомісячно:

- звітував про представництво та захист інтересів товариства під час розгляду справи № 922/22836/23;

- включав такі послуги до акту приймання-передачі наданих послуг згідно п. 3.3 договору;

- отримував плату, у тому числі за надані послуги згідно п. 4.7 договору.

Відповідач вважає, що позивачем не подано до матеріалів справи належних доказів на підтвердження факту надання адвокатом Степаненко М.Ю. професійної правничої допомоги позивачу в межах саме даної справи у заявленому розмірі, зокрема, не подано відповідної первинної документації на підтвердження фактично сплачених ТОВ «Оператор ГТС України» послуг адвоката Степаненко М.Ю.

Відповідач вважає, що витрати в заявленому розмірі є надмірно завищеними позивачем, а тому не можуть бути сплачені в заявленому розмірі.

Крім того, безпідставними відповідач також вважає вимоги позивача про стягнення судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, оскільки ця ухвала за результатами перегляду була залишена без змін.

Позивач надав суду додаткові пояснення (вх. № 14141/25 від 16.06.25) в яких уточною власну правову позицію стосовно вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач також надав суду додаткові пояснення (вх. № 14382/25 від 17.06.25) в яких наполягає на необґрунтованості вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 18.06.2025 представник позивача наполягає на задоволенні поданого ним клопотання про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.

Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні клопотання позивача в повному обсязі.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.06.2025 відкладено судове засідання щодо розгляду клопотання (вх. № 12671 від 27.05.2025) на 16.06.2025 та надано сторонам можливість в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України подати до суду письмові пояснення.

У судовому засіданні 16.06.2025 представники сторін наполягали кожен на своїй правовій позиції щодо розподілу понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Розглянувши клопотання позивача (вх. № 12671 від 27.05.2025), суд зазначає.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з п. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи складається із суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме, в розмірі 939400,00 грн., та при цьому не зазначав, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу.

В подальшому, у судовому засіданні 21.05.2025 на стадії судових дебатів представник позивача заявив клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на підставі доказів, які будуть подані ним до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки, станом на 21.05.2025 зробити це неможливо.

Разом з клопотанням (вх. № 12671 від 27.05.2025) про ухвалення додаткового рішення позивач надав суду відповідні документи щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з необхідністю судового захисту власних прав та інтересів Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі за текстом замовник) звернулось до Wikborg Rein advocatfirma AS (далі за текстом виконавець або Вікборг Рейн) та уклали договір про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати наступні послуги: код ДК 021:2015:79110000-8 послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (адвокатські послуги), пов`язані з забезпеченням реалізації та захистом інтересів товариства під час здійснення господарської діяльності із управління газотранспортною системою України, наданні послуг з транспортування газу, співпраці з операторами суміжних газотранспортних систем та інших аспектах здійснення діяльності товариства, у тому числі в українських та іноземних державних органах та установах, в судах чи в міжнародних арбітражах, міжнародних організаціях, фінансових установах, а також у інших відносинах, що виникають з юридичними та фізичними особами в ході здійснення такої діяльності товариства (п. 1.1 договору).

За змістом п. 2.4 договору виконавець має право залучити за письмовою згодою замовника третіх осіб для виконання завдань замовника, залишаючись у повній мірі відповідальним за належне виконання цього договору. Залучення виконавцем третіх осіб до виконання завдань замовників відповідно до цього пункту 2.4 вважається таким, що здійснюється від імені та за дорученням замовника.

Адвокатські послуги в розумінні ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надаються виконавцем із залученням адвокатів, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання.

Відповідно до п. 3.2 договору виконавець щомісячно звітує за час, витрачений на надання послуг. Для цілей обліку кількостей годин надання послуг за цим договором враховуються як години надання послуг безпосередньо виконавцем, так і третіми особами, залученими виконавцем для надання послуг за цим договором.

За змістом п. 3.10 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 28.05.2024 з метою реалізації права на відшкодування (розподіл) витрат на професійну правничу допомогу, яка надається замовнику виконавцем та/або третіми особами, залученими згідно п. 2.4 договору, складається детальний опис робіт (наданих послуг з правничої допомоги) для подання до суду після завершення розгляду справи у відповідній інстанції. Детальний опис підписується виконавцем (а у разі залучення третьої особи відповідно до п. 2.4 цього договору також третьою особою) протягом 2 (двох) днів з дня ухвалення судом відповідного судового рішення, за результатами якого здійснюватиметься відшкодування (розподіл) витрат на правничу допомогу на користь замовника.

На підставі п. п. 4.3-.4.4 договору фактична сума гонорару виконавця та його співвиконавців розраховується на основі усередненої погодинної ставки, яка становить не більше 222 (двісті двадцять два) євро за кожну годину надання послуг.

Розрахунки за надані у звітному календарному місяці послуги здійснюються замовником не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг у звітному місяці шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Матеріали свідчать про те, що згідно з умовами зазначеного договору та на підставі згоди замовника, викладеній завданні (заявці) по договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, між виконавцем та адвокатським об`єднанням «Екво» (далі - ЕКВО), укладено Угоду про надання юридичних послуг № 1 від 28.09.2023 (далі Угода).

Зі змісту Угоди вбачається, що Вікборг Рейн наймає ЕКВО в якості юридичного радника в контексті надання послуг (Розділ 3 Угоди), зокрема: представництва та захисту інтересів Оператора ГТС в іноземних державних органах, судах та міжнародних арбітражах, включаючи здійснення всіх необхідних дій (подання позовної заяви, заяв, клопотань, відзивів та інших процесуальних документів) та підготовку документів, передбачених чинним законодавством та/або арбітражним регламентом, а також представництво інтересів на усних слуханнях; надання інших юридичних послуг, необхідних у процесі господарської діяльності Оператора ГТС та під час представництва і захисту інтересів Оператора ГТС у спорах із споживачами послуг Оператора ГТС, суміжними операторами газотранспортної системи та іншими особами в українських судах та/або арбітражах.

З п. 4 угоди вбачається, що гонорар за роботу, виконану відповідно до цього письмового договору та обсягу інструкцій, викладених у розділі 3 вище, розраховується на основі середньої погодинної змішаної ставки, яка не повинна перевищувати 140 євро за годину надання послуг.

Таким чином, Вікборг Рейн залучили ЕКВО в якості юридичного радника, зокрема у справі № 922/2836/23. Згоду на це залучення було надано Оператором ГТС у Заявці щодо надання завдання (заявки) по договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023.

В процесі розгляду даної справи по суті представництво інтересів Позивача у цій справі здійснював адвокат Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «ЕКВО» Степаненко Марія Юріївна (місце роботи підтверджується Витягом з ЄРАУ).

Після винесення у даній справі рішення, між Вікборг Рейн та ЕКВО 23.05.2025 складено Детальний опис робіт (наданих послуг з правничої допомоги) за Договором № про надання адвокатських послуг від 01 вересня 2023 року та Угодою про надання юридичних послуг № 11003215¬101 від 28 вересня 2023 року (Далі Детальний опис робіт). Згідно з даним Детальним описом робіт ЕКВО було виконано наступну роботу та витрачено на її виконання наступну кількість часу:

1. Підготовка та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції ТОВВИХ-24-210 від 05.01.2024 року - 0,5 год.;

2. Підготовка та подання письмових пояснень у справі № 922/2836/23 з урахуванням висновків Об`єднаної палати КГС ВС у справі № 918/686/21 ТОВВИХ-24-469 від 11.01.2024 року - 7,5 год.;

3. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 12.01.2024 - 2,4 год;

4. Представництво Оператора FTC у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 12.01.2024 - 1,6 год.;

5. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 29.01.2024 - 1,6 год.;

6. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 29.01.2024 - 0,5 год;

7. Юридичний аналіз клопотання AT "Харківгаз" про призначення комплексної судової експертизи - 2,4 год.;

8. Підготовка та подання заперечень на клопотання про призначення комплексної судової експертизи ТОВВИХ-24-2146 від 13.02.24 - 5,2 год.

9. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 14.02.2024 - 2,5 год.;

10. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 14.02.2024 - 0,4 год.;

11. Юридичний аналіз заяви TAHTEP ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД з процесуальних питань від 09.02.2024 - 5,6 год.;

12. Юридичний аналіз заяви TAHTEP ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача від 29.12.2023 - 5,7 год.;

13. Підготовка та подання заперечень про повернення заяви з процесуальних питань без розгляду вих. № ТОВВИХ-24-3018 від 27.02.2024 - 0,7 год;

14. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 27.02.2024 року - 1,9 год.;

15. Представництво Оператора FTC у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 призначеному на 27.02.2024 року - 0,6 год.;

16. Юридичний аналіз клопотання Харківгаз про зупинення провадження у справі - 3,6 год.;

17. Підготовка та подання заперечень на клопотання Харківгаз про зупинення провадження у справі вих. № ТОВВИХ-24-3165 від 29.02.2024 - 11,8 год.;

18. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 01 березня 2024 року - 1,6 год.;

19. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 01 березня 2024 року- 0,9 год.;

20. Юридичний аналіз ухвали про зупинення провадження у справі від 01 березня 2024 року - 0,5 год.;

21. Юридичний аналіз щодо підстав апеляційного оскарження ухвали про зупинення провадження у справі та порушення судом норм процесуального права - 3,3 год.;

22. Підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області про зупинення провадження від 01.03.2024 у справі № 922/2836/23 вих. № ТОВВИХ-24-4199 від 18.03.2024 року - 22,8 год.;

23. Юр. аналіз рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 910/1089/24 - 3,1 год;

24. Підготовка та подання до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 922/2836/23 вих. № ТОВВИХ-25-5556 від 04.04.2025 - 0,3 год;

25. Підготовка та подання письмових пояснень у справі № 922/2836/23 щодо результатів розгляду пов`язаної справи вих. № ТОВВИХ-25-5556 від 04.04.2025 - 13,8 год.;

26. Забезпечення участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 07 квітня 2025 року - 2,7 год.;

27. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 07 квітня 2025 року - 0,8 год.;

28. Юр. аналіз письмових пояснень AT "Харківгаз" від 22.04.2025 року - 1,2 год.;

29. Забезпечення участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 23 квітня 2025 року - 0,6 год.;

З0. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 23 квітня 2025 року - 0,5 год.;

31. Забезпечення участі у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 21 травня 2025 року- 2,3 год.;

32. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 922/2836/23 21 травня 2025 року - 0,7 год;

Всього годин - 109,6

Загальна вартість послуг 15 344 Євро (виходячи з вартості 140 євро за годину надання послуг (Розділ 4 Угоди)

З посиланням на зазначені документи, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15344,00 євро.

Крім того, позивач також зазначає, що він поніс витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційних скарг на ухвалу про зупинення провадження від 04.09.2023 у розмірі 2684,00 грн та на ухвалу про зупинення провадження від 01.03.2024 у розмірі 2442,40 грн.

Позивач вважає, що враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначені вище судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції приймаючи постанову від 16.04.2024, помилково поклав витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про зупинення провадження від 01.03.2024, на позивача, а тому в цій частині судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу про зупинення провадження від 01.03.2024 у розмірі 2442,40 грн має бути перерозподілений на відповідача.

З огляду на викладене, позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на оплату судового збору на подання апеляційних скарг на ухвали про зупинення провадження у справі в розмірі 5126,40 грн.

Суд констатує, що відповідач вважає заявлені вимоги необґрунтованими, в т.ч. в зв`язку з недоведеністю їх понесення та значним завищенням.

При вирішенні даного питання судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок позивача, відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 06.11.2022 у справі № 922/1964/21 та об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформували правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, який судом враховується при розподілі судових витрат в межах даної справи.

Зокрема, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У даному випадку, як зазначалось, позивач просить суд за наслідками розгляду справи стягнути з відповідача на свою користь, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15344,00 євро.

Суд констатує, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16.

Як вже зазналося, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 755/2587/17 та Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19, від 03.02.2022 № 640/19536/18.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У даному випадку, на погляд суду, заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15344,00 євро є необґрунтованими і не співмірними щодо критеріїв визначених ст. 126 ГПК України.

Зокрема, судом враховується, що до стягнення позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу надану адвокатами Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «ЕКВО», які вступили до розгляду справи вже після початку її розгляду, коли заяви по суті спору вже були сторонами надані. При цьому, формування позовної заяви, доказової бази, та відповіді на відзив здійснювалося штатними юристами позивача. Після вступу до розгляду справи адвокатів Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «ЕКВО» правова позиція позивача не змінювалася, будь-яких додаткових доказів також суду не надавалося, в поданих суду в подальшому письмових поясненнях ця правова позиція фактично повторювалася та деталізувалася.

Окрім того, у доданому до клопотанні детальному описі робіт зазначено певні види послуг які, на погляду суду, не відповідають критерію необхідності (наприклад юридичний аналіз заяв TAHTEP ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД та надання письмових пояснень, на що витрачено більше ніж 11 годин, юридичних аналіз ухвал про зупинення провадження у справі, підготовка апеляційних скарг на ці ухвали та інші юридичні дії пов`язані з оскарженням ухвал в суді апеляційної інстанції, хоча в подальшому подані апеляційні скарги були відхилені, юридичний аналіз судових рішень в інших справах, коли в цих рішенням судами вже надано відповідну правову оцінку певним обставинам та ін.), зазначено про надання різних за змістом послуг, хоча фактично ці послуги за своєю суттю є одними і тими ж послугами (наприклад забезпечення участі в судовому засіданні та в подальшому представництво інтересів позивача в судовому засіданні, та ін.).

Окрім того, на переконання суду, час надання адвокатами послуг зазначений в детальному описі робіт є істотно завищеним. Роблячи такий висновок суд виходить з того, що адвокат це юрист який, крім вищої юридичної освіти, склав кваліфікаційний іспит, проходить стажування (зокрема згідно з витягами з ЄРАУ адвокати які надавали послуги позивачу щорічно проходили відповідне стажування) та має достатній стаж та досвід роботи. З огляду на викладене, у справі де штатними юристами вже була сформована відповідна правова позиція позивача та відповідна доказова база, від кваліфікованих адвокатів з визначеним Угодою значним гонораром (що в свою чергу може також свідчити про високу кваліфікацію адвокатів) за виконання послуг не вимагалося великого обсягу юридичної та технічної роботи, та відповідно не потребувалося значної затрати часу на надання відповідних послуг.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Враховуючи викладені обставини та надані позивачем докази в їх сукупності, а також обґрунтовані заперечення з боку відповідача, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, необхідність забезпечення балансу інтересів сторін при вирішенні відповідного питання, суд приходить до висновку про зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 1534 Євро (тобто на 90% від заявлених до стягнення).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті - євро.

З цього приводу суд зазначає, що норми ГПК України щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу не регулюють питання валюти (національна чи іноземна), в якій такі витрати підлягають стягненню. З огляду на викладене, для вирішення питання про те, у якій саме валюті можуть бути стягнуті витрати на правничу допомогу, суд звертається, зокрема, до положень Цивільного кодексу України.

Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня (ч.1 ст.192 гл.13 "Речі. Майно" ЦК України).

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частини 1, 2 ст.524 гл.47 "Поняття зобов`язання. Сторони у зобов`язанні" ЦК України).

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1-3 ст.533 гл. 48 "Виконання зобов`язання" ЦК України).

Позивач та юридична фірма Вікборг Рейн у п. 2.4 договору погодили, що адвокатські послуги в розумінні Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надаються виконавцем із залученням адвокатів, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання. У п. 4.1. договору сторони передбачили, що валютою договору є євро.

Однак, як вже зазначалося, юридична фірма Вікборг Рейн для представництва інтересів позивача у спорі з юридичною особою - резидентом України залучила АО "ЕКВО" (зареєстроване за законодавством України).

Разом з тим враховуючи, що сторони у даній справі є резидентами України, спір між ними у цій справі виник щодо стягнення коштів у національній валюті України, то компенсація витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, також має бути здійснена у національній валюті України - гривні.

Вищезазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.07.2024 у справі №921/403/22, від 10.04.2025 у справі №924/866/21.

За практикою Верховного Суду, суд може стягнути витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті, якщо, зокрема, учасником спірних правовідносин є особа, не зареєстрована за законодавством України.

Так, Верховний Суд у постановах від 15.01.2020 у справі №910/3888/17, від 31.05.2022 у справі №916/2364/20, від 06.12.2023 у справі №905/493/22, від 02.07.2024 у справі №910/204/22 хоч і стягнув з однієї сторони на користь іншої витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті, проте, у зазначених справах учасником спору була особа, яка не зареєстрована за законодавством України.

Станом на дату винесення даної ухвали (тобто на 18.06.2025), офіційний курс евро до гривні становить 48,0159 (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=18.06.2025&period=daily).

Таким чином, розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача (виходячи з розміру в еквіваленті євро), становить 73656,39 грн.

При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що позивачем не доведено факт безпосереднього понесення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В даному ж випадку згідно з Договором позивач має зобов`язання перед Вікборг Рейн щодо відшкодування послуг з правової допомоги.

Щодо вимог позивача про покладення на відповідача витрат на оплату судового збору на подання апеляційних скарг на ухвали про зупинення провадження у справі в розмірі 5126,40 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вже зазначалося, за результатами апеляційного перегляду, апеляційні скарги позивача на ухвали про зупинення провадження у справі були залишені без задоволення, а вищенаведені ухвали суду першої інстанції були залишені без змін.

Спір щодо оскарження ухвал ініціював позивач. Суд апеляційної інстанції підтвердив неправильність дій позивача, та правомірність прийнятих у справі ухвал. Зазначене в свою чергу свідчить про необґрунтованість вимог позивача про стягнення сплаченого судового збору за подання апеляційних скарг на наведені ухвали на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши доводи та докази позивача на підтвердження понесених ним витрат, заперечення відповідача щодо можливості їх задоволення, з урахуванням критеріїв реальності, пропорційності, співмірності, суд дійшов висновку, що клопотання позивача (вх. № 12671 від 27.05.2025) підлягає частковому задоволенню.

Зокрема, оскільки заявлений в межах даної справи позов задоволено повністю, з урахуванням вимог ст. 123, 126, ч. 4 ст. 129 ГПК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 73656,39 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (вх. № 12671 від 27.05.2025) про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (адреса: 03065, м. Київ, пр.-т Любомира Гузара, буд. 44; ) 73656,39 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (вх. № 12671 від 27.05.2025) про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст додаткового рішення підписано 26.06.2025

Суддя О.І. Байбак