ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2025 р. Справа № 911/47/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.03.2025 (суддя Антонова В.М.)

у справі № 911/47/25 Господарського суду Київської області

за позовом Адвокатського бюро "Валько Ігор та партнери"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ"

про стягнення 48 820,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У січні 2025 року Адвокатське бюро "Валько Ігор та партнери" (позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" (відповідач) про стягнення 48 820,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання правової (правничої) допомоги № 106/15 від 02.07.2018 в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.03.2025 у справі № 911/47/25 позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" на користь Адвокатського бюро "Валько Ігор та партнери" 48 820,70 грн основного боргу та 3 028,00 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що належними доказами доведено наявність у відповідача заборгованості в заявленому до стягнення розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду Київської області від 24.03.2025 у справі № 911/47/25, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ст. 236 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що господарським судом не було з`ясовано усіх обставин справи, зокрема, судом не встановлено, що позивачем не було надано послуг, які б відповідали умовам договору, завданням замовника, а відтак, у відповідача відсутні зобов`язання з їх оплати.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" на рішення Господарського суду Київської області від 24.03.2025 у справі № 911/47/25; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень до 23.05.2025.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу відповідача проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.07.2018 № 106/18, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" як замовником та Адвокатським бюро "Валько Ігор та партнери" як виконавцем (далі договір), виконавець взяв на себе зобов`язання за дорученням замовника надавати йому правову (правничу) допомогу шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дій, що мають юридичне значення, згідно законодавства про види адвокатської діяльності, та/або отримання від замовника окремих доручень (завдань), в порядку та на умовах, визначених договором.

У п. 1.2, 1.3 Договору деталізовано, що виконавець надає замовнику послуги, направлені на захист прав або представництво замовника в судах, третейських судах і арбітражах, органах фіскальної служби, поліції, прокуратури, служби безпеки, будь-яких слідчих органах, нотаріату, опіки і піклування, юстиції, виконавчої служби, казначейства, у відносинах з приватними виконавцями та іншими без виключення органами, юридичними, фізичними та іншими особами.

Послуги включають в себе представництво, захист замовника, збір інформації, вивчення, складання, подання, отримання документів, участь у судових засіданнях, процесуальних, слідчих діях, надання усних та письмових консультацій, участь у переговорах, зборах, семінарах тощо, посвідчення документів та їх копій, захист та представництво інтересів при дізнанні, досудовому і судовому слідстві, поїздки у відрядження (зокрема закордонні), залучення осіб, що мають спеціальні знання, замовлення експертиз, а також вчинення інших необхідних дій, направлених на виконання завдань замовника. Детальний опис завдань можуть зазначатися в додатках до договору.

Згідно з п. 2.1 договору виконавець зобов`язується, зокрема, надати замовнику кваліфіковані правові послуги, пов`язані з вирішенням завдань (доручень) замовника.

Пунктом 4.1 договору сторонами встановлено, що вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати визначаються у додатку до договору.

Виконання всіх зобов`язань сторонами за договором може фіксуватися в акті приймання-передачі послуг, який є одночасно рахунком для оплати (п. 4.3 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що замовник зобов`язаний сплатити гонорар протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта-рахунку прийому передачі послуг, якщо інший строк не узгоджено сторонами в додаткових угодах до договору.

Відповідно до п. 7.3 договору, в разі якщо замовник не погоджується зі змістом будь-якої інформації, листа, звіту, акта надання послуг та інших документів, отриманих від виконавця, замовник зобов`язаний письмово повідомити про мотиви такої незгоди протягом двох робочих днів із дати отримання (відмови отримання) такої інформації. За відсутності письмових заперечень лист, інформація, звіт, акт та інший документ виконавця вважається погодженим, затвердженим та прийнятим замовником.

Строк дії договору з моменту його підписання і до 31.10.2024 (п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди № 10 від 30.09.2023 до договору).

У пункті 2 додаткової угоди № 10 від 30.09.2023 до договору погоджено зміну гонорару по всім справам з 01.11.2023, що детально відображено в додатку № 8.

Додатком № 8 від 30.09.2023 до договору визначено розмір гонорару за конкретні послуги:

1. Представництво інтересів замовника в судах, у відносинах з фізичними і юридичними особами, державними органами, установами і їх відокремленими підрозділами (крім п. 2 цього додатку), без обмеження повноважень, вартістю 1 год 2 100,00 грн;

2. Участь в одному судовому засіданні, зустрічі, ознайомленні з матеріалам справи тощо, без обмеження повноважень, вартістю 4 200,00 грн.

Також, у додатку № 8 від 30.09.2023 до договору погоджено, що оплата гонорару виконавця та інших платежів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця, зазначений в договорі, протягом 5 банківських днів із дати виставлення рахунку. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення виконавцем позитивного результату, якого бажає замовник.

На виконання умов договору позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 5 950,00 грн, що підтверджується актом-рахунком прийому-передачі послуг № 55 від 19.03.2024, підписаним сторонами без зауважень чи заперечень.

Відповідачем, у свою чергу, сплачено позивачу 5 950,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 53 від 19.03.2024.

02.06.2024 позивачем за допомогою сервісу Paperless на сайті https://paperless.com.ua підписано акт-рахунок прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн, який 02.06.2024 переглянутий відповідачем, однак з його сторони не підписаний.

Також акт-рахунок прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн отриманий відповідачем у сервісі Вчасно (початок) 19.06.2024, однак зі сторони відповідача не підписаний.

Крім цього, листом від 17.06.2024 вказаний акт було направлено позивачем на адресу відповідача разом із повідомленням від 17.06.2024 про припинення договору, який отриманий останнім 21.06.2024, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 611.

Відповіді на вказане повідомлення чи заперечень щодо акта-рахунку прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн матеріали справи не містять.

Додатковою угодою № 11 від 13.06.2024 до договору погоджено припинити договір з 13.06.2024.

Листом від 20.08.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 1 з вимогою протягом 7 календарних днів із моменту отримання претензії сплатити заборгованість у розмірі 48 820,70 грн.

Направлення вказаної претензії відповідачу підтверджується описом вкладення цінного листа № 388 та чеком поштового відділення.

07.09.2024 вказана претензія повернулась позивачу з відміткою "закінчення встановленого терміну зберігання", що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 388.

Вказані обставини і стали підставою для звернення Адвокатським бюро "Валько Ігор та партнери" з позовом у даній справі.

Відповідач, заперечуючи проти позову, послався на те, що послуги, вказані в акті-рахунку прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2024, не були виконані належним чином, а тому й не був підписаний вказаний акт. Послуги виконувались усупереч договору та Правилам адвокатської етики, без погодження з відповідачем, і суперечать його дорученням, не є кваліфікованими, та відповідач їх не потребував.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 ЦК України та ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Матеріалами справи підтверджено, що пунктом 2 додаткової угоди № 10 від 30.09.2023 до договору погоджено зміну гонорару з 01.11.2023 по всіх справах відповідно до додатку № 8.

Зокрема, у додатку № 8 від 30.09.2023 до договору сторонами погоджено наступний розмір гонорару за такі послуги: представництво інтересів замовника в судах, у відносинах з фізичними і юридичними особами, державними органами, установами і їх відокремленими підрозділами (крім п. 2 цього додатку), без обмеження повноважень, вартістю 1 год 2 100,00 грн; участь в одному судовому засіданні, зустрічі, ознайомлення з матеріалам справи тощо, без обмеження повноважень, вартістю 4 200,00 грн.

Судом з`ясовано, що 02.06.2024 позивачем за допомогою сервісу Paperless на сайті https://paperless.com.ua підписано акт-рахунок прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн, який 02.06.2024 переглянутий відповідачем, однак з його сторони не підписаний.

Також, акт-рахунок прийому-передачі послуг №5 9 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн отриманий відповідачем у сервісі Вчасно (початок) 19.06.2024, однак зі сторони відповідача не підписаний, та направлений позивачем на адресу відповідача разом із повідомленням від 17.06.2024 про припинення договору і отриманий останнім 21.06.2024, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 611.

Відповідно до п. 7.3 Договору в разі якщо замовник не погоджується зі змістом будь-якої інформації, листа, звіту, акта надання послуг та інших документів, отриманих від виконавця, замовник зобов`язаний письмово повідомити про мотиви такої незгоди протягом двох робочих днів з дати отримання (відмови отримання) такої інформації. За відсутності письмових заперечень лист, інформація, звіт, акт та інший документ виконавця вважається погодженим, затвердженим та прийнятим замовником.

Як обґрунтовано враховано судом, заперечень щодо акта-рахунку прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн у порядку п. 7.3 договору у встановлений строк матеріали справи не містять.

Таким чином, акт-рахунок прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн відповідно до п. 7.3 договору є погодженим, затвердженим та прийнятим замовником.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатком від 30.09.2023 № 8 до Договору визначено, що оплата гонорару виконавця та інших платежів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця, зазначений в договорі, протягом 5 банківських днів з дати виставлення рахунку. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення виконавцем позитивного результату, якого бажає замовник.

З урахуванням вищезазначеного, судом правильно встановлено, що строк оплати послуг за актом-рахунком прийому-передачі послуг № 59 від 31.05.2025 на суму 48 820,70 грн є таким, що настав.

З огляду на викладене, правомірним є висновок Господарського суду Київської області про доведення факту наявності у відповідача заборгованості з оплати на користь позивача гонорару за договором в сумі 48 820,70 грн, а відтак, вмотивованим є задоволення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.03.2025 у справі № 911/47/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко