УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

01.07.2025Справа № 910/8160/25

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Поліграфіст» про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/8160/25 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Поліграфіст» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор проперті менеджмент» про стягнення 1439931,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Поліграфіст» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор проперті менеджмент» про стягнення 1439931,81 грн.

Крім того, разом з даним позовом Товариством з додатковою відповідальністю «Поліграфіст» було подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Навігатор проперті менеджмент» та знаходяться і обліковуються на банківських рахунках ТОВ «Навігатор проперті менеджмент» та накладення арешту на нерухоме майно, що належать ТОВ «Навігатор проперті менеджмент», зокрема, але не виключно, на будівлю складу ВКБ під літерою «И», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, загальною площею 75,30 кв.м; будівлю складу сировини під літерою «Е», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, загальною площею 214,80 кв.м; будівлю виробничого корпусу під літерою «Б», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, загальною площею 4913,40 кв.м., в межах суми позову 1439931,81 грн із забороною вчиняти будь-якій дії щодо розпорядження та відчуження, а також встановити заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, здійснювати будь-як реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що належить ТОВ «Навігатор проперті менеджмент».

Заява обґрунтована тим, що навіть у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках та його майном є беззаперечною, що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, за умови, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Заявник зазначає, що для ефективного захисту його прав та інтересів існує нагальна потреба у забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Поліграфіст» про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на думку останнього існує загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до ускладнення або неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання заявника на наявність у ТОВ «Навігатор проперті менеджмент» можливості в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках та його майном, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження відповідними доказами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення чи ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1514 грн за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариство з додатковою відповідальністю «Поліграфіст».

Керуючись ст.ст.136, 137, 138-140 та ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю «Поліграфіст» в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 01.07.2025.

Суддя Я.В. Маринченко