РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2025Справа № 910/5219/25

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногазіндустрія"

про стягнення 4 992,80 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду міста з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногазіндустрія" про стягнення 4 992,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № від 02.03.2017 р. в частині оплати наданих позивачем у період з 2017 р. по 2025 р. послуг із зберігання природного газу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 4 373,65 грн. основного боргу, 111,69 грн. 3% річних, 380,94 грн. інфляційних втрат та 126,52 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/5219/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/5219/25 сторони були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2017 р. між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техногазіндустрія" (замовник) укладено договір № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу, відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується протягом строку, визначеного договором, зберігати в підземному сховищі газу (далі ПСГ) природний газ, у тому числі страховий запас газу, переданий йому замовником, та повернути замовнику газ у кількості, визначеній у договорі, а замовник зобов`язується внести плату за послуги із зберігання (закачування, зберігання, відбору) у встановлені договором строки.

14.04.2017 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № від 02.03.2017 р., якою внесено зміни до доповнення до розділів І-ІХ договору.

Відповідно до п. 2.1.2 договору (тут і далі в редакції додаткової угоди № 1) замовник передає виконавцю газ на зберігання, у тому числі страховий запас газу, у таких обсягах: 2017-2018 р.р. (період з 16.04.2017 р. до дати, яка настане раніше, а саме: 15.04.2018 р. або дати введення тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом доступу до потужності газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на виконання Закону України «Про ринок природного газу», надалі сезон зберігання 2017-2018 р.р., у таких обсягах:

200 000,000 тис. куб. м обсяг газу замовника, що планується закачати в ПСГ у сезоні зберігання 2017-2018 р.р.;

100 000,000 тис. куб. м обсяг газу в ПСГ, на який замовник планує набути право власності в ПСГ у сезоні зберігання 2017-2018 р.р.;

5,000 тис. куб. м обсяг газу замовника, який залишається в ПСГ з сезону зберігання 2016-2017 р.р. (період з 16.04.2016 р. по 15.04.2017 р.).

У випадку наявності в ПСГ невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника на кінець сезону зберігання 2016-2017 р.р., останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в сезоні зберігання 2017-2018 р.р., що оформлюється сторонами відповідно до п. 2.16 договору.

Згідно з п. 2.12 договору обсяг газу, що передається сторонами при його закачуванні або відборі в/із ПСГ, у відповідному місяці оформлюється актом приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу підписуються сторонами та скріплюються печатками сторін до 15-го числа місяця, наступного за звітним. В актах приймання-передачі газу вказується обсяг газу, у тому числі страхового запасу газу, закачаний або відібраний в/із ПСГ. Акти приймання-передачі газу є підставою для проведення розрахунків замовника із виконавцем.

Відповідно до п. 2.16 договору у випадку, якщо на кінець сезону зберігання 2016-2017 р.р. (15.04.2017 р.), в ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, залишає його в ПГС виконавця на зберігання в сезоні зберігання 2017-2018 р.р. Замовник і виконавець протягом 40 днів з дати укладання договору оформлюють акт про обсяги залишку природного газу в ПГС. Замовник зобов`язується оплатити частини вартості послуг із зберігання в ПГС обсягу залишку газу в сезоні зберігання 2016-2017 р.р. та в сезоні зберігання 2017-2018 р.р. згідно з п. 4.4 договору.

Пунктом 2.17 договору встановлено, що у випадку, якщо на дату закінчення періоду відбору газу в сезоні зберігання 2017-2018 р.р., у ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, сторони зобов`язуються у місячний строк, починаючи з дати закінчення періоду відбору газу в сезоні 2017-2018 р.р. (відповідно до пп. 2.7.2 п. 2.7 договору) скласти акт про обсяги залишку природного газу в ПСГ. Замовник зобов`язується оплатити частину вартості послуг зі зберігання залишку газу в ПГС у сезоні зберігання 2017-2018 р.р., згідно з п. 4.5 договору та не пізніше 40 календарних днів, починаючи з дати закінчення періоду відбору газу (згідно з пп. 2.7.2 п. 2.7 договору), укласти з виконавцем договір на зберігання цього залишку газу в наступному сезоні зберігання.

У розділі ІІІ договору сторони погодили, що тариф на закачування 1000 куб.м газу в ПСГ становить 39,48 грн.; тариф на зберігання 1000 куб.м. газу в ПСГ на 1 сезон становить 55,44 грн.; тариф на відбір 1000 куб.м. газу з ПСГ становить 39,48 грн.

За змістом п. 3.4 договору тарифи, зазначені у п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору, встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. У випадку зміни тарифів нові тарифи є обов`язковими для сторін за договором з дати набрання ними чинності і додатково письмового погодження сторін не потребують, крім випадку введення в дію тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища.

Умовами п. 4.1 договору визначено, що замовник сплачує послуги із закачування газу в ПСГ та його зберігання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця до 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем закачування газу.

Відповідно до п. 4.4 договору замовник зобов`язується не пізніше 35 календарних днів починаючи з дати закінчення відбору газу в сезоні зберігання 2016-2017 р.р. (згідно до пп. 2.7.1 п. 2.7 договору) сплатити виконавцю частину вартості послуг із зберігання газу, що залишився в ПСГ в сезоні 2017-2018 р.р. після закінчення сезону зберігання 2016-2017 р.р., шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Частину вартості послуг із зберігання невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника визначають на підставі тарифу на зберігання газу в ПГС, що діє на дату здійснення оплати замовником послуг із зберігання залишку газу, та обсягу залишку газу в ПГС, зазначеного в акті про обсяг залишку природного газу в ПГС (п. 2.16 договору), за формулою Sп.з. = V x Тзб., де Sп.з. - вартість послуг із закачування газу в ПСГ та його зберігання, грн.; V - обсяг залишку газу в ПСГ станом на 15.04.2017 р., тис.куб.м; Тзб. - тариф на зберігання газу в ПСГ, грн. за 1000 куб.м.

Згідно з п. 4.5 договору замовник зобов`язується не пізніше 35 календарних днів починаючи з дати закінчення відбору газу в сезоні зберігання 2017-2018 р.р.(згідно з пп. 2.7.2 п. 2.7 договору) сплатити виконавцю частину вартості послуг із зберігання газу, що залишився в ПСГ на дату закінчення періоду відбору газу, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Частину вартості послуг із зберігання невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника в поточному сезоні зберігання визначають на підставі 50% тарифу на зберігання газу в ПСГ, що діє на дату здійснення оплати замовником послуг із зберігання залишку газу, та обсяг залишку газу в ПСГ, зазначеного в акті про обсяг залишку природного газу в ПСГ (п. 2.17 договору), за такою формулою: Sп.з. = V x (Тзб. / 2), де Sп.з. - вартість послуг із закачування газу в ПСГ та його зберігання, грн.; V - обсяг закачаного газу в ПСГ, тис.куб.м; Тзб. - тариф на зберігання газу в ПСГ, грн. за 1000 куб.м.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами складено акт про обсяги залишку природного газу в ПСГ на початок сезону зберігання № 248/05-17 від 30.04.2017 р., відповідно до якого на початок сезону зберігання 2017-2018 р.р. обсяг залишку природного газу становить 5,000 тис.куб.м.

31.05.2017 р. сторонами складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПГС № 429/02-17, відповідно до якого в травні 2017 р. виконавець здійснив відбір природного газу з ПГС, а замовник прийняв природний газ в обсязі 0,493 тис.м.куб.

Із пояснень позивача слідує, що послуги зі зберігання залишку газу в ПГС відповідно до договору на зберігання (закачування, відбір) природного газу № від 02.03.2017 р. відповідачем не оплачені.

В газосховищах АТ «Укртрансгаз» на зберіганні обліковується природний газ відповідача в обсязі 4,507 тис.куб.м, що підтверджується довідкою «Про обсяг природного газу ТОВ "Техногазіндустрія" в ПСГ АТ «Укртрансгаз»», складеною начальником відділу розподілу потужності газосховищ АТ «Укртрансгаз».

Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату наданих позивачем у період з 2017 р. по 2025 р. послуг із зберігання природного газу за договором на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № від 02.03.2017 р., позивач і звернувся з даним позовом до суду.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

У ч. 3 ст. 946 Цивільного кодексу України зазначено, якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Відповідно до ч. 1 глави 8 розділу ІІІ Кодексу газосховищ до закінчення строку надання послуг зберігання (закачування, відбору) природного газу згідно з договором зберігання, якщо на рахунку замовника обліковується залишок природного газу, замовник зобов`язується: замовити послугу зберігання (закачування, відбору) на наступний період, яка враховує зберігання залишків на кінець строку надання послуг (зберігання, закачування) природного газу; або передати зазначений обсяг природного газу третій особі (особам) у порядку, встановленому цим Кодексом; або відібрати весь обсяг природного газу, що зберігається в газосховищах на його рахунку зберігання.

За змістом ч. 2 глави 8 розділу ІІІ Кодексу газосховищ, якщо замовник не здійснив заходів, передбачених пунктом 1 цієї глави, оператор газосховища протягом десяти робочих днів в односторонньому порядку складає акт про обсяг залишку природного газу в газосховищах на дату закінчення надання послуг зберігання (закачування, відбору) на підставі акта про рух природного газу на рахунку зберігання замовника за останній розрахунковий період.

Згідно з ч. 3 глави 8 розділу ІІІ Кодексу газосховищ оператор газосховища розраховує вартість зберігання залишку природного газу після закінчення строку надання послуг зберігання (закачування, відбору) як для індивідуального робочого обсягу на місяць на підставі складеного акта про обсяг залишку природного газу та виставляє рахунок власнику природного газу.

Поряд з цим, ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, відповідно до акту про обсяги залишку природного газу в ПСГ на початок сезону зберігання № 248/05-17 від 30.04.2017 р. обсяг залишку природного газу замовника в ПСГ виконавця відповідно до договору становить 5,000 тис.куб.м.; вартість послуг зберігання газу становить 138,60 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу при відборі з ПГС № 429/02-17 від 31.05.2017 р. в травні 2017 р. виконавець здійснив відбір природного газу з ПСГ, а замовник прийняв газ в обсязі 0,493 тис.м.куб.; вартість послуг за відбір газу становить 33,13 грн.

Таким чином, станом на 31.05.2017 р. обсяг залишку природного газу відповідача в ПСГ позивача складав 4,507 тис.куб.м.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач забрав зі зберігання позивача вказаний обсяг природного газу, зокрема, складених між сторонами відповідних актів. При цьому, позивачем долучено до позовної заяви довідку, в якій вказано, що станом на 31.03.2025 р. в газосховищах позивача обліковується 4,507 тис.куб.м природного газу.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 946 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний сплатити вартість наданих послуг зі зберігання природного газу обсягом 4,507 тис.куб.м за весь фактичний період зберігання.

Як вбачається з позовної заяви, після закінчення строку зберігання природного газу та у зв`язку з подальшим зберіганням обсягу природного газу ТОВ «Техногазіндустрія» в газосховищах АТ «Укртрансгаз», розрахунок заборгованості за послуги зберігання виконано позивачем за діючими тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 26.06.2013 р. № 741 «Про затвердження тарифу на послуги з зберігання природного газу у підземних сховищах газу для ПАТ «Укртрансгаз», які діяли до 01.08.2018 р.

З 01.08.2018 р. розрахунок заборгованості за послуги зберігання на місяць виконано позивачем за діючими тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП від 21.06.2018 р. № 480 «Про встановлення тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз», які діяли до 30.06.2020 р.

З 01.07.2020 р. розрахунок заборгованості за послуги зберігання на місяць виконано позивачем за діючими тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 р. № 1150 «Про встановлення тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз», які діяли до 31.05.2022 р.

З 01.07.2022 р. розрахунок заборгованості за послуги зберігання на місяць виконано позивачем за діючими тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП від 30.06.2022 р. № 656 «Про встановлення тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз», які діяли до 31.05.2024 р.

З 01.06.2024 р. розрахунок заборгованості за послуги зберігання на місяць виконано позивачем за діючими тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП від 30.06.2022 р. № 656 «Про встановлення тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз» (в редакції Постанови НКРЕКП від 30.06.2022 р. № 834), які діяли станом на дату подання позову.

За розрахунком позивача вартість послуг зі зберігання природного газу за період з квітня 2017 р. по 31.03.2025 р. становить 4 373,65 грн. Відповідач контр-розрахунку до справи не надав.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Суд зазначає, що розрахунки вартості наданих позивачем послуг у спірний період відповідають вимогам, які встановлені Кодексом газосховищ, та здійснені з урахуванням тарифів, які були встановлені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з огляду на що визнаються судом обґрунтованими.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності порушення зобов`язання чи сплати боргу у добровільному порядку суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 4 373,65 грн. заборгованості є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Також позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 111,69 грн. 3% річних, 380,94 грн. інфляційних втрат та 126,52 грн. пені.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5.2 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 111,69 грн. 3% річних, 380,94 грн. інфляційних втрат та 126,52 грн. пені.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногазіндустрія" (01032, м. Київ, б. Тараса Шевченка, буд. 33-Б, нежитл. прим. 41, код 34688843) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, код 30019801) 4 373 (чотири тисячі триста сімдесят три) грн. 65 коп. основного боргу, 126 (сто двадцять шість) грн. 52 коп. пені, 111 (сто одинадцять) грн. 69 коп. 3% річних, 380 (триста вісімдесят) грн. 94 коп. інфляційних втрат, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА