СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Харків Справа № 917/1738/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.,

та представників учасників справи:

кредитора, Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" В.В. Фурсов в режимі відеоконференції);

інші учасники справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вх.№1172П/1-43) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 (суддя В.В.Паламарчук, повний текст ухвали складено 12.05.2025) у справі №917/1738/23

за заявою Приватного підприємства "Транзитекспо", вул. Комарова, буд. 10, кім. 7, м.Полтава, Полтавська область,

до Приватного підприємства "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро", вул.Пушкіна, буд. 42, офіс 106, м. Полтава, Полтавська область,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Полтавської області знаходиться справа №922/1738/23 про банкрутство Приватного підприємства Сільськогосподарське приватне підприємство РВД-Агро у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.10.2023 відкрито провадження у справі №917/1738/23 про банкрутство Боржника; визнано кредиторські вимоги Приватного підприємства Транзитекспо до Приватного підприємства Сільськогосподарське приватне підприємство РВД-Агро в розмірі 14 264 437,61грн - основного боргу, 26 840,00грн - судового збору, сплаченого при поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

Кредитором, Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", у межах справи про банкрутство подано скаргу від 01.04.2025 на дії ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/1738/23 у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на бездіяльність ліквідатора Приватного підприємств "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича (вхід. №4330 від 01.04.2025) відмовлено.

В обґрунтування ухвали місцевий господарський суд зазначив наступне:

- представник кредитора (АТ "Державний експортно-імпортний банк України") підставами вимог вказує порушення ст.12 і 48 Кодексу щодо ініціювання проведення зборів комітету кредиторів; ненадання комітету кредиторів та суду звітів про проведену роботу; не вчинення дій у ліквідаційній процедурі, однак згідно з Кодексом дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю); представник АТ "Державний експортно-імпортний банк України" не довів суду будь-яких порушень своїх прав, а права захищати права членів комітету кредиторів у АТ "Державний експортно-імпортний банк України" немає; ліквідатор подавав звіти комітету кредиторів, і оскільки АТ "Державний експортно-імпортний банк України" не є членом комітету кредиторів, тому у ліквідатора банкрута згідно із законом відсутній обов`язок надсилати йому звіти;

- арбітражний керуючий постійно подає інформацію про фінансовий стан боржника до автоматизованої системи «Банкрутство та неплатоспроможність», кредитор АТ "Державний експортно-імпортний банк України" має право доступу до автоматизованої системи «Банкрутство та неплатоспроможність» щодо інформації про фінансовий стан боржника, крім того, 23.04.2025 представник вказаного кредитора ознайомлювався з матеріалами справи, тобто він обізнаний про хід провадження у справі про банкрутство;

- ненадання письмової відповіді арбітражним керуючим Васіним Є.Є. на запит забезпеченого кредитора АТ "Державний експортно-імпортний банк України" щодо інформації у вимогах від 02.12.2024 №0000606/32888-24, від 03.01.2025 №0000606/331-25 не є достатньою підставою для усунення арбітражного керуючого, крім того, комітет кредиторів у Протоколі від 15.04.2025 за №4, зазначив, що скарга АТ "Державний експортно-імпортний банк України" є безпідставною та такою, що не відповідає обставинам справи та не підлягає задоволенню; закон не містить обов`язку ліквідатора банкрута скликати збори кредиторів чи комітету кредиторів періодично (як це передбачено для подання звітів членам комітету кредиторів), будь-яких вимог до ліквідатора банкрута від кредиторів про їх скликання у справі немає, тому доводи заявника про порушення закону ліквідатором банкрута в цій частині безпідставні.

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду у Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/1738/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на бездіяльність ліквідатора Приватного підприємства Сільськогосподарське приватне підприємство РВД-Агро, та визнати неправомірною бездіяльність арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1433 від 18.07.2013) при виконанні ним обов`язків ліквідатора у справі №917/1738/23 про банкрутство СПП РВД-АГРО, а саме:

- визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора ПП "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" () Васіна Євгена Євгеновича щодо обов`язку не менш як один раз на місяць подання комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів;

- визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора ПП "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" () Васіна Євгена Євгеновича щодо обов`язку не менше одного разу на два місяці звітування перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором;

- визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора ПП "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" () Васіна Євгена Євгеновича щодо ненадання інформації та документи витребуваних АТ Укрексімбанк у ліквідатора за переліком зазначеним у вимогах від 02.12.2024 №0000606/32888-24, а також від 03.01.2025 №0000606/331-25;

- відсторонити арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича від виконання повноважень ліквідатора ПП "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро".

В обґрунтування скарги заявник наводить наступні доводи:

- незважаючи на те, що постанову про відкриття ліквідаційної процедури винесено вже більше шести місяців тому, ліквідатором жодного разу не було скликано комітет кредиторів, відповідно, звіт про діяльність ліквідатора, а також інформація про фінансовий стан і майно боржника, про використання коштів Боржника, а також звіт ліквідатора про нарахування, та виплату йому грошової винагороди на засіданні комітету кредиторів жодного разу не розглядались; на вимоги АТ «Укрексімбанк» від 02.12.2024 №0000606/32888-24, а також від 03.01.2025 №0000606/331-25 ліквідатором інформації та витребуваних документи на адресу кредитора надано не було; копії звітів комітету кредиторів ліквідатором були надані до суду лише після отримання ним скарги, та передані до матеріалів справи тільки в квітні 2025 року, разом із відзивом на скаргу;

- АТ «Укрексімбанк» в даній справі є як конкурсним кредитором, так і забезпеченим кредитором, отже, наділений правом на отримання від ліквідатора Боржника (нарівні з членами комітету кредиторів) звіту про його діяльність, а також на отримання іншої інформації стосовно Боржника, яку ліквідатор зобов`язаний доводити до членів комітету кредиторів;

- надання ліквідатором звіту про свою діяльність виключно кредиторам, які входять до складу комітету кредиторів, без інформування про свою діяльність інших осіб, які мають право брати участь у роботі комітету кредиторів, не може бути належним виконанням вимог частини 4 статті 61, а також частини 6 статті 30 КУзПБ, оскільки таким чином ігноруються права інших учасників, зокрема забезпеченого кредитора на отримання інформації, та реалізації таким учасником наданого йому права дорадчого голосу;

- склад комітету кредиторів у справі про банкрутство створено із осіб, представники яких мають певну пов`язаність із Боржником, а також користуються майном (в тому числі заставним майном) Боржника, при цьому пропозиція представника банку на загальних зборах кредиторів про включення АТ «Укрексімбанк» до складу комітету кредиторів більшістю голосів представників кредиторів зазначеним особами була відхилена;

- матеріали справи до сьогоднішнього дня так і не містять інформації щодо інвентаризації, ліквідаційної маси, роботи із дебіторами Боржника, а також іншої інформації, яку АТ «Укрексімбанк» витребував у ліквідатора у вимогах від 02.12.2024 №0000606/32888-24, а також від 03.01.2025 №0000606/331-25;

- стосовно наданого до суду протоколу засідання комітету кредиторів від 15.04.2025 за №4 під час якого нібито розглядалось питання висловлення позиції кредиторів щодо скарги АТ «Укрексімбанк», зазначене рішення комітету кредиторів не мало бути взято судом в якості допустимого доказу оскільки проведення такого засідання відбулось із порушенням порядку скликання комітету кредиторів, та в ньому не брав участі представник скаржника - забезпеченого кредитора.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 для розгляду справи №917/1738/23 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, витребувано з суду першої інстанції матеріали справи, встановлено строк учасникам справи про банкрутство для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення вказаної ухвали. Призначено справу до розгляду на "02" липня 2025 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Від представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" адвоката Фурсова Вадима Віталійовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№6625 від 27.05.2025). Ухвалою суду від 24.06.2025 вказане клопотання було задоволено.

06.06.2025 від арбітражного керуючого Васіна Є.Є. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, надісланий електронною поштою.

Стосовно вказаного документа, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 6 ГПК України, зокрема передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.8 ст.6 ГПК України).

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС) підсистема "Електронний суд" - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Згідно з пунктом 10 Положення про ЄСІТС адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд", якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. Аналогічні висновки наведено в постанові Верховного Суду від 16.06.2025 у справі №910/4863/22.

Як вбачається з відомостей програми «Діловодство спеціалізованого суду», арбітражний керуючий Васін Є.Є. має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд».

Проте, в порушення вищенаведених приписів чинного законодавства, відзив на апеляційну скаргу ним було надіслано в електронній формі не через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему, при цьому не надано пояснень щодо причин недотримання встановлених законом вимог.

За таких обставин, колегія суддів не приймає вказаний відзив до розгляду та не враховує його під час апеляційного провадження.

26.06.2025 апелянт через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення, в яких просить долучити до матеріалів справи №917/1738/23 та врахувати при її розгляді додаткові докази, а саме: копію Договору про зберігання майна від 25.11.2024, укладеного ліквідатором боржника із ПП «ТРАНЗИТЕКСПО» (заявник зазначає, що витрати на зберігання майна ліквідатор Боржника не узгодив із забезпеченим кредитором - АТ "Державний експортно-імпортний банк України"); вимогу від 01.05.2025 за №0026600/12182-25, направлену банком на адресу голови комітету кредиторів боржника, а також ліквідатора боржника щодо необхідності скликання комітету кредиторів та надання на адресу АТ «Укрексімбанк» документів, які стосуються активів боржника, а також вжитих ліквідатором заходів в ході ліквідаційної процедури боржника.

Апелянт стверджує, що ці докази не було подано до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, оскільки копія Договору зберігання була надіслана ліквідатором боржника до банку 27.05.2025 (тобто вже після винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали), а відтак АТ «Укрексімбанк» не міг подати такий доказ під час розгляду справи судом першої інстанції; вимога від 01.05.2025 за №0026600/12182-25 (яка, на думку заявника, наразі є додатковим доказом ігнорування з боку ліквідатора та голови комітету кредиторів правами забезпеченого кредитора щодо отримання інформації) надіслана АТ «Укрексімбанк» також після винесення оскаржуваної ухвали.

30.06.2025 арбітражний керуючий Васін Є.Є. надіслав до суду електронною поштою заперечення на додаткові пояснення. Зазначені заперечення не приймаються судом до розгляду з наведених вище підстав.

01.07.2025 апелянт через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення, в яких зазначає, що ініціювання та проведення ліквідатором комітету кредиторів 10.06.2025 відбулось вже після відкриття апеляційного провадження, а приводом до того слугувало зобов`язання судом першої інстанції провести засідання комітету кредиторів для надання позиції з боку такого комітету стосовно наявності чисельних скарг Банку на бездіяльність ліквідатора; на засіданні комітету кредиторів ліквідатором вперше за більш ніж півроку було надано на огляд кредиторів письмовий звіт, а також звіт про нарахування винагороди, та певні витрати понесені в ході ліквідаційної процедури, натомість витребуваних документів, та інформації які стосуються ліквідаційної процедури СПП «РВД-АГРО» зазначених у вимогах Банку №0000606/32888-24 від 02.12.2024, №0000606/331-25 від 03.01.2025, а також за №0026600/12182-25 від 01.05.2025 до сьогоднішнього дня так і не надано; ліквідатор також не погоджував із банком витрати, пов`язані з утриманням та збереженням майна, що є предметом забезпечення.

У судовому засіданні 02.07.2025 представник Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, не скористалися своїм процесуальним правом на участь у вказаному засіданні.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши клопотання апелянта про долучення до матеріалів справи нових доказів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Прийняття апеляційним судом доказів без встановлення й оцінки обов`язкових за частиною третьою статті 269 ГПК України передумов, крім порушення відповідних процесуальних приписів, матиме наслідком недотримання принципів рівності учасників процесу і змагальності сторін, принципу правової визначеності в аспекті однозначності та передбачуваності. Відповідну правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.04.2024 у справі № 903/877/20.

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

При цьому, за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Стосовно Договору про зберігання майна від 25.11.2024 заявник скарги посилався на те, що його копія Договору зберігання була надіслана ліквідатором боржника до банку 27.05.2025 (тобто вже після винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали). Як вбачається з наданого заявником супровідного листа ліквідатора, цей Договір було надіслано ліквідатором на запит банку від 01.05.2025 (тобто запит було направлено вже після постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали). Разом з тим, колегія суддів також враховує, що, як вбачається з матеріалів справи, аналогічні запити надсилалися банком ліквідатору і раніше, зокрема, 03.01.2025, однак Договір було отримано банком лише 27.05.2025. Тому колегія суддів дійшла висновку, що апелянт навів поважні причини ненадання Договору до скарги на дії ліквідатора, поданої до суду першої інстанції 01.04.2025, у зв`язку з чим клопотання заявника підлягає задоволенню в частині долучення вказаного доказу до матеріалів справи та його врахування під час апеляційного провадження.

Щодо вимоги від 01.05.2025 за №0026600/12182-25 колегія суддів зазначає, що вказаного доказу не існувало на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 29.04.2025. Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції (у даному випадку ухвали у справі про банкрутство) взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання заявником таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, основним елементом якого є однозначність та передбачуваність. Зазначені висновки викладено в постановах Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, від 27.05.2025 у справі № 910/17647/18 тощо.

Отже, в частині долучення до матеріалів справи та врахування під час апеляційного провадження вимоги від 01.05.2025 за №0026600/12182-25 клопотання апелянта не підлягає задоволенню.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника апелянта, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, зазначає про таке.

Господарським судом Полтавської області розглядається справа №922/1738/23 про банкрутство Приватного підприємства Сільськогосподарське приватне підприємство РВД-Агро.

Ухвалою від 23.01.2024 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до СПП "РВД-АГРО" в розмірі 114 932 121,28грн, з яких: 13 644 878,55грн заборгованість СПП "РВД-АГРО" за Кредитним договором №6415К1/2557 від 06.07.2015, 2 744 066,04 грн. пеня та штраф, 98 537 808,69грн - вимоги забезпечені заставою, які виникли у зв`язку із невиконанням ТОВ "Техмолпром" зобов`язань за Кредитним договором №6414К4/SL-59-EXIM від 30.07.2014 укладеного в рамках Генеральної угоди №6412N1/2542 від 11.10.2012 та 5 368,00грн - судовий збір за подання кредиторської вимоги.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 22.10.2024 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

30.11.2024 ліквідатор банкрута направив членам комітету кредиторів поточний звіт ліквідатора про проведену ним роботу у ході ліквідаційної процедури, продовження її строку, а також погодження звіту останнього про нарахування основної грошової винагороди та понесені витрати за звітний період з 23.10.2024 по 30.11.2024, з яким члени комітету кредиторів ознайомлені, що підтверджується підписом уповноважених представників кредиторів на звіті (а.с.73 т.20).

31.12.2024 ліквідатор банкрута направив членам комітету кредиторів поточний звіт ліквідатора про проведену ним роботу у ході ліквідаційної процедури, а також погодження звіту останнього про нарахування основної грошової винагороди та понесені витрати за звітний період з 01.12.2024 по 31.12.2024, з яким члени комітету кредиторів ознайомлені, що підтверджується підписом уповноважених представників кредиторів на звіті (а.с.74-75 т.20).

31.01.2025 ліквідатор банкрута направив членам комітету кредиторів поточний звіт ліквідатора про проведену ним роботу у ході ліквідаційної процедури, а також погодження звіту останнього про нарахування основної грошової винагороди та понесені витрати за звітний період з 01.01.2025 по 30.01.2025, з яким члени комітету кредиторів ознайомлені, що підтверджується підписом уповноважених представників кредиторів на звіті (а.с.76 т.20).

28.02.2025 ліквідатор банкрута направив членам комітету кредиторів поточний звіт ліквідатора про проведену ним роботу у ході ліквідаційної процедури, а також погодження звіту останнього про нарахування основної грошової винагороди та понесені витрати за звітний період з 01.02.2025 по 28.02.2025, з яким члени комітету кредиторів ознайомлені, що підтверджується підписом уповноважених представників кредиторів на звіті (а.с.77, т.20).

31.03.2025 ліквідатор банкрута направив членам комітету кредиторів поточний звіт ліквідатора про проведену ним роботу у ході ліквідаційної процедури, а також погодження звіту останнього про нарахування основної грошової винагороди та понесені витрати за звітний період з 01.03.2025 по 31.03.2025, з яким члени комітету кредиторів ознайомлені, що підтверджується підписом уповноважених представників кредиторів на звіті (а.с.78, т.20).

01.04.2025 кредитор, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", подав скаргу на дії ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Васіна Є.Є. (вх. №4330 від 01.04.2025, а.с.1-7, т.20) з вимогами:

1) визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора ПП "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" () Васіна Євгена Євгеновича:

- щодо обов`язку не менш як один раз на місяць подання комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів;

- щодо обов`язку не менше одного разу на два місяці звітування перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, а в частині витрат, що стосуються заставного майна подання комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів;

- щодо ненадання інформації та документів, витребуваних АТ Укрексімбанк у ліквідатора за переліком зазначеним у вимогах від 02.12.2024 №0000606/32888-24, а також від 03.01.2025 №0000606/331-25;

2) відсторонити арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича від виконання повноважень ліквідатора ПП "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро".

15.04.2025 зборами комітету кредиторів (протокол №4) розглянуто скаргу АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та визнано її такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та не підлягає задоволенню (а.с.87-88, т.20).

Розглянувши скаргу, місцевий господарський суд ухвалою від 29.04.2025 відмовив у її задоволенні (з наведених вище підстав).

Вважаючи свої права порушеними, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає про таке.

Предметом апеляційного оскарження в даному провадженні є ухвала господарського суду, постановлена за результатами розгляду скарги на дії арбітражного керуючого (ліквідатора).

Згідно з частиною третьою статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено); а відповідно до частини 1 статті 13 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий є незалежним.

Відповідно до частини 1 статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, у тому числі виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, формує ліквідаційну масу, заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, продає майно банкрута тощо. Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси (ч. 1 ст. 62 КУзПБ), а кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 64 КУзПБ).

Відповідно до ч.6 статті 61 КУзПБ, дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

В апеляційній скарзі АТ "Державний експортно-імпортний банк України" зазначає, що незважаючи на те, що постанову про відкриття ліквідаційної процедури винесено вже більше шести місяців тому, ліквідатором жодного разу не було скликано комітет кредиторів, відповідно звіт про діяльність ліквідатора, а також інформація про фінансовий стан і майно боржника, про використання коштів Боржника, а також звіт ліквідатора про нарахування, та виплату йому грошової винагороди на засіданні комітету кредиторів жодного разу не розглядались.

Проте, як обґрунтовано вказав місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі, КУзПБ не встановлює для ліквідатора банкрута обов`язку скликати збори кредиторів чи комітету кредиторів періодично (як це передбачено для подання звітів членам комітету кредиторів).

Окрім того, будь-яких вимог до ліквідатора банкрута від кредиторів про скликання зборів (комітету) кредиторів матеріали справи не містять. Тому посилання апелянта на порушення його права щодо участі у зборах (засіданні комітету) кредиторів із правом дорадчого голосу колегія суддів вважає необґрунтованими.

Банк зазначає, що пропозиція його представника на загальних зборах кредиторів про включення АТ «Укрексімбанк» до складу комітету кредиторів більшістю голосів представників кредиторів зазначеним особами була відхилена. Проте відповідні обставини є наслідком волевиявлення кредиторів у даній справі відповідно до ч.6 ст.48 КУзПБ і не свідчать про обґрунтованість вимог апелянта, так само як і посилання АТ «Укрексімбанк» в апеляційній скарзі на те, що склад комітету кредиторів у справі про банкрутство створено із осіб, представники яких мають певну пов`язаність із боржником, а також користуються майном (в тому числі заставним майном) боржника оскільки зазначені питання не стосуються меж даного апеляційного провадження.

Відповідно, припущення банку про те, що комітет кредиторів діє спільно з ліквідатором з метою недопущення забезпеченого кредитора до інформації та прикривають незаконну бездіяльність ліквідатора, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Щодо звітування ліквідатора перед комітетом кредиторів, то, як встановлено місцевим господарським судом, такі звіти подавалися щомісяця, зокрема, у період з листопада 2024 року по березень 2025 року що узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Заявник скарги посилається на те, що копії цих звітів було долучено до матеріалів справи лише у квітні 2025 року і що в матеріалах справи не міститься переконливих доказів надсилання ліквідатором письмових звітів комітету кредиторів із щомісячною періодичністю і єдиним підтвердженням нібито епізодичного інформування членів комітету кредиторів є наявність підписів двох осіб (які представляють інтереси всіх членів комітету кредиторів), поставлених ними на останніх сторінках таких звітів.

Однак, на думку суду апеляційної інстанції, твердження заявника скарги про непереконливість відповідних доказів ґрунтуються виключно на його припущеннях, і із тих обставин, що звіти було долучено до матеріалів справи у квітні 2025 року, не вбачається, що вони не надавалися комітету кредиторів у встановлений строк. Натомість, як вказує сам апелянт, отримання звітів представниками комітету кредиторів підтверджується їх підписами.

Також, як правильно вказано місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" не є членом комітету кредиторів, тому у ліквідатора банкрута згідно із законом відсутній обов`язок надсилати йому звіти.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що арбітражний керуючий подає постійно подає інформацію про фінансовий стан боржника до автоматизованої системи Банкрутство та неплатоспроможність, та зазначає, що такий висновок суду не підтверджено жодним доказом.

Стосовно вказаного аргументу колегія суддів зазначає, що в даному випадку тягар доказування покладено саме на АТ «Укрексімбанк» як заявника скарги, однак ним не надано до суду першої та апеляційної інстанції доказів того, що вказана автоматизована система не містить відповідної інформації.

В ході апеляційного провадження АТ «Укрексімбанк» також посилався на те, що ліквідатором укладено Договір про зберігання майна від 25.11.2024 із ПП «ТРАНЗИТЕКСПО» без узгодження із забезпеченим кредитором. Водночас банком не наведено мотивування та не надано доказів того, що ціна вказаного договору є завищеною, так само як і доказів загрози зникнення майна боржника чи доказів того, що це майно зберігається неналежним чином. Натомість, як свідчить вищенаведений доказ, ліквідатор вживає заходів щодо збереження майна боржника.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що АТ «Укрексімбанк» не довів тверджень про порушення його прав як забезпеченого кредитора в даній справі.

Також, як встановлено місцевим господарським судом на підставі наявних у справі матеріалів, ліквідатор банкрута приступив до виконання обов`язків: здійснює запити до державних органів щодо виявлення майна банкрута; вчиняє дії щодо стягнення дебіторської заборгованості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ненадання або несвоєчасне надання ліквідатором письмових відповідей на запити АТ «Укрексімбанк» (які були надіслані ліквідатору станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 29.04.2025) не може бути визнано достатньою підставою для усунення арбітражного керуючого. Окрім того, як зазначає сам апелянт у наданих суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях від 01.07.2025, представник банку взяв участь у засіданні комітету кредиторів, під час якого ліквідатором було надано на огляд кредиторів письмовий звіт, а також звіт про нарахування винагороди та певні витрати, понесені в ході ліквідаційної процедури.

Колегія суддів також зазначає, що місцевий господарський суд правомірно врахував заперечення комітету кредиторів проти доводів скарги АТ «Укрексімбанк», із посиланням на зміст норм КУзПБ, якими встановлено повноваження комітету кредиторів щодо звернення до суду з клопотаннями про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого (зокрема, відповідно до ч.4 ст.28 КУзПБ, комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності таких підстав).

Твердження апелянта про те, що рішення комітету кредиторів (протокол зборів комітету кредиторів №4 від 15.04.2025) не мало бути взято судом першої інстанції в якості допустимого доказу, оскільки проведення такого засідання відбулось із порушенням порядку скликання комітету кредиторів, та в ньому не брав участі представник АТ «Укрексімбанк» колегія суддів не вважає переконливим доводом, оскільки, як вбачається із протоколу зборів комітету кредиторів №4 від 15.04.2025, члени комітету кредиторів із правом вирішального голосу висловили свою думку щодо скарги АТ «Укрексімбанк» на дії ліквідатора, і в господарського суду були відсутні підстави для її неврахування.

Будь-яких інших аргументів, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду, заявником не наведено.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, постановленої з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 254, 264, 269, 271 п.1 ч.1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/1738/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.07.2025.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін