ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23.06.2025 Справа № 914/1132/25
За позовом: Приватного підприємства Ефективна відгодівля тварин-Захід, с. Дідилів(з) Львівської області,
до відповідача: Фермерського господарства «Агрозахід Транс», с.Мшана Городоцького району Львівської області,
про стягнення 213'072,68 грн.
Суддя Б. Яворський,
при секретарі О. Муравець.
Представники сторін:
від позивача: Н. Зіньковська,
від відповідача: не з`явився.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснювалося з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.
Суть спору. У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1132/25 за позовом Приватного підприємства Ефективна відгодівля тварин-Захід до Фермерського господарства Агрозахід Транс про стягнення 213?072,68 грн заборгованості за договором №01 від 03.02.2020, з яких: 147'286,63 грн основний борг, 22'092,99 грн штрафу, 19'961,69 грн пені, 4'597,84 грн 3% річних та 19'133,53 грн. втрат від інфляції. У позовній заяві позивач також зазначив, що очікує понести витрати за надання правової (правничої) допомоги в розмірі 10'000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.06.2025 позовні вимоги задоволено повністю; присуджено до стягнення з Фермерського господарства «Агрозахід Транс» на користь Приватного підприємства Ефективна відгодівля тварин-Захід 147'286,63 грн. основного боргу, 22'092,99 грн штрафу, 19'961,69 грн пені, 4'597,84 грн 3% річних, 19'133,53 грн. втрат від інфляції та 2'556,87 грн. судового збору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Під час судового розгляду представник позивача зазначив, що докази судових витрат будуть подані упродовж 5 днів після ухвалення рішення суду.

12.06.2025 ПП Ефективна відгодівля тварин-Захід через систему «Електронний суд» подало заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у розмірі 15'000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.06.2025 клопотання передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою від 16.06.2025 розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу призначено до розгляду на 23.06.2025. Явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.4 ст.129 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Позивачем надано копію договору про надання абонентського юридичного супроводу №01/07/24-9 від 01.07.2024, укладений ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» (замовник) та АО «Мейн Бізнес Партнерс» (виконавець), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику в порядку та на умовах визначених у цьому договорі юридичні послуги (перелік послуг вказані у п.1.1.1 1.1.10 договору). 31.03.2025 між Адвокатським об`єднанням «Мейн Бізнес Партнерс» та ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання абонентського юридичного супроводу від 01.07.2024 № 01/07/24-9. Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди №1 сторони узгодили умови та способи надання правової допомоги в ході здійснення позовної роботи щодо стягнення на користь ПП "Ефективна відгодівля тварин-Захід" з ТОВ «Агрозахід Транс» основної заборгованості в розмірі 147'286,63 грн., штрафу у розмірі 22'092,99 грн., пені в розмірі 19'961,69 грн. та 3% річних у розмірі 4'597,84 грн. за договором №01 від 03.02.2020, в тому числі, забезпечити представництво прав та охоронюваних законом інтересів замовника при розгляді даної справи судами. У пункті 3.1 додаткової угоди сторони погодили, що вартість послуг, які передують поданню позовної заяви, надаються при складанні та поданні позовної заяви, складанні інших процесуальних документів до суду першої інстанції та під час супроводження справи в суді першої інстанції, становить 10'000,00 грн., які підлягають сплаті замовником на користь виконавця до 10.04.2025. Згідно п.3.2 додаткової угоди №1 сторони погодили, що за умови прийняття судом першої інстанції рішення на користь замовника, замовник додатково зобов`язується сплатити виконавцю гонорар успіху в розмірі 5'000,00 грн. Оплата коштів, передбачених цим пунктом, здійснюється протягом 5 календарних днів з дня ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19). Підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 09.12.2021 у справі №922/3812/19).

На підставі зазначеного, під час вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що сторонами складено акт про надання послуг від 10.06.2025, у якому вказано, що виконавцем здійснено супроводження розгляду справи №914/1132/25 про стягнення заборгованості; за результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено повністю; вартість наданих послуг складає: 10'000,00 грн. за послуги, які надаються згідно п.3.1 додаткової угоди, 5'000,00 грн. гонорар успіху у зв`язку з прийняттям судом рішення на користь замовника; загальна вартість послуг становить 15'000,00 грн. Сторони підтвердили, що зобов`язання виконавця по додатковій угоді виконані належним чином та своєчасно. Також АО «Мейн Бізнес Партнерс» надало опис робіт (наданих послуг), у якому чітко описано перелік робіт, дата їх надання та витрачений час.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 у справі №910/7032/17 відзначив, зокрема, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утриматися від вчинення дій, що у подальшому спричинять необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідач не подав відповідне клопотання.

Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/1964/21 (постанова від 16.11.2022) викладено правову позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Верховний Суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Щодо гонорару успіху за розгляд судом зустрічного позову суд бере до уваги те, що Верховний Суд у справі №904/4507/18 визначив подібний різновид винагороди як витрати на послуги, передбачені договором про надання правничої допомоги, у вигляді бонусу, залежного від результатів розгляду справи. У Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» йдеться лише про фіксований розмір та погодинну оплату послуг адвоката. Тому сторони договору вільні у його застосуванні виключно як додаткову винагороду послуг виконавця, що у даній справі може бути обов`язком для її відшкодування відповідачем 2 на підставі п.2 ч.1 ст.129 ГПК України (пропорційно розміру задоволених вимог).

Дослідивши матеріали справи, пов`язаність витрат із розглядом справи, її складністю, матеріально-правовою складовою, а також застосовуючи зазначені вище критерії реальності та розумності розміру заявлених витрат на оплату послуг адвоката до відшкодування, їх необхідності та обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, рівності усіх учасників, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення у справі про задоволення клопотання та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15'000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 86, 126, 126, 129, 130, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Приватного підприємства Ефективна відгодівля тварин-Захід задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Агрозахід Транс» (81512, Львівська область, Городоцький район, с.Мшана, вул. Січинського, 43а; ідентифікаційний код 42844846) на користь Приватного підприємства Ефективна відгодівля тварин-Захід (80462, Львівська область, с. Дідилів(з), вул. Т.Шевченка, 32а; ідентифікаційний код 33420204) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15'000,00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 26.06.2025.

Суддя Яворський Б.І.