ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 липня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1246/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2024 (суддя Т.М. Давченко, м.Одеса, повний текст складено та підписано 11.11.2024) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі №915/1246/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон Агро»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства Еліт Агро»

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала справа №915/1240/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства Еліт Агро» про стягнення грошових коштів за договором поставки від 20.03.2020 № 200320-01 у загальній сумі 2249835,86 грн, із яких: 1717424,09 грн ? основного боргу; 515227,23 грн ? штрафу; 8587,12 грн ? 3 % річних; 8597,42 грн ? інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2022, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон Агро» задоволено повністю.

На виконання вказаного рішення 28.10.2021 Господарським судом Миколаївської області видано наказ.

26.07.2024 до Господарського суду Миколаївської області від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства Еліт Агро» надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» 26.07.2024, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства Еліт Агро» від 26.07.2024 (вх. № 9064/24) задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2021 у справі №915/1246/20, виданий на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2021, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства Еліт Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон Агро» грошових коштів у загальній сумі 2249835,86грн, із яких: 1717424,09 грн - основного боргу; 515227,23 грн ? штрафу; 8587,12грн ? 3 % річних; 8597,42 грн ? інфляційних втрат, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 33747,55 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Центральний відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, подавши її 09.06.2025 через систему «Електронний суд».

Апеляційна скарга зареєстрована судом 10.06.2025 за вх.№2444/25.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх.№2455/25 від 10.06.2025).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги та клопотання визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.06.2025.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2024 у справі №915/1246/20 до надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати копії матеріалів справи №915/1246/20, необхідних для розгляду оскаржуваної ухвали, на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

26.06.2025 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1246/20.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги та матеріалами справи, колегія суддів вважає, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

По-перше, згідно із пунктом 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 вищеозначеного Закону за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи викладене, за подання вказаної апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн, виходячи з такого розрахунку: 3028,00 грн (ставка за подання апеляційної скарги на ухвалу суду) х 0,8 (коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору) = 2422,40 грн.

Між тим, колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги скаржником не додано жодних доказів сплати судового збору.

По-друге, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Згідно з частиною першою статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною першою статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства розмежовують такі юридичні категорії, як «самопредставництво» і «представництво».

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Така ж правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 908/592/19. Схожа (узагальнена) позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20.

Крім того, Південно-західний апеляційний господарський суд звертається до правової позиції, викладеної в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20, стосовно того, що починаючи з 29.12.2019, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (пункт 18 цієї ухвали).

Водночас згідно з пунктом 1 частини першої та частин третьої, четвертої статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини дев`ятої статті 60 Господарського процесуального кодексу України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

При цьому підписання та/або подання заяв, клопотань, скарг є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подано через систему «Електронний суд» Лемещенко Анастасією Павлівною.

На підтвердження повноважень представника скаржником надано електронну довіреність від 20.02.2023 на ім`я Лемещенко Анастасії Павлівни.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять та до апеляційної скарги не жодних доказів, з яких вбачалося, що Лемещенко Анастасія Павлівна уповноважена діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи.

Водночас, довіреність, яка додана до апеляційної скарги на підтвердження наявності повноважень у Лемещенко Анастасії Павлівни представляти інтереси в судах України, не є тим документом, який належно підтверджує повноваження підписанта на вчинення дій від імені Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за правилами самопредставництва юридичної особи.

Разом з тим, матеріали заяви не містять відомостей і щодо наявності у Лемещенко Анастасії Павлівни статусу адвоката, який діє на підставі зазначеної довіреності від 20.02.2023.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подано особою, яка має право її подавати та підписувати, оскільки додана до поданої скарги довіреність не є належним доказом на підтвердження повноважень представника апелянта - Лемещенко Анастасії Павлівни.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 у справі № 914/2772/16, від 21.03.2018 у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 56 Господарського процесуального кодексу України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

За змістом частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скаржником не виконані вимоги статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржнику можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме:

-надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн;

-надати належні докази, що посвідчують повноваження Лемещенко Анастасії Павлівни на представництво Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у Південно-західному апеляційному господарському суді.

Клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду розглядатиметься апеляційним господарським судом після усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України,

апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2024 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №915/1246/20 залишити без руху.

2.Встановити скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Роз`яснити скаржнику, що якщо не буде усунуто недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

4.Повідомити скаржника про можливість подати заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, використовуючи засоби електронного зв`язку (підсистеми «Електронний суд»).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран