ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" червня 2025 р. Справа№ 911/3416/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Тищенко О.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА»

на рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 (повний текст складено і підписано 06.06.2025)

у справі № 911/3416/24 (суддя - Ейвазова А.Р.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА»

до Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО»

про стягнення 773 375 грн. 47 коп.

та

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА»

про стягнення 170 303 грн. 16 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО» про стягнення 773 375 грн. 47 коп., з яких: 672 535 грн. 69 коп. - основний борг; 18 919 грн. 77 коп. - втрати від інфляції за період з червня по жовтень 2024 року; 8 457 грн. 00 коп. - 3% річні за період з 05.06.2024 по 05.11.2024; 73 463 грн. 01 коп. - пеня за період з 05.06.2024 по 05.11.2024 (з урахуванням уточнення ціни позову заявою від 28.12.2024).

У зустрічному позові Дочірнє підприємство «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО» просить стягнути з позивача 170 303 грн. 16 коп. штрафу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24:

- відмовлено повністю у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» до Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО про стягнення 672 535 грн. 69 коп. - основного боргу, 18 919 грн. 77 коп. - втрат від інфляції, 8 457 грн. 00 коп. - 3% річних, 73 463 грн. 01 коп. - пені;

- витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» на оплату первісного позову судовим збором у розмірі 9 280 грн. 51 коп. та витрати на оплату професійної правничу допомогу у розмірі 52 000 грн. 00 коп. покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА»;

- зустрічний позов задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» на користь Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО» 157 687 грн. 20 коп. штрафу, 2 242 грн. 95 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором;

- відмовлено у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 12 615 грн. 96 коп. штрафу;

- зменшено розмір витрат Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО» на професійну правничу допомогу до 20 000 грн. 00 коп.;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» на користь Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО» 18 518 грн. 41 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;

- витрати на професійну правову допомогу у розмірі 21 481 грн. 59 коп., понесені Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО», покладено на Дочірнє підприємство «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 26.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24 в частині відмови від задоволення первісного позову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» до Дочірнього підприємства «ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО» про стягнення 672 535 грн. 69 коп. - основного боргу, 18 919 грн. 77 коп. - втрат від інфляції, 8 457 грн. 00 коп. - 3% річних, 73 463 грн. 01 коп. - пені та судові витрати.

В тексті апеляційної скарги заявником викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24.

В додатках до апеляційної скарги заявником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24 до винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2025 справа № 911/3416/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.

27.06.2025 від відповідача надійшла заява з запереченнями проти задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24, в якій відповідач вказує на неможливість задоволення вказаного клопотання, оскільки наведений у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік осіб є вичерпним, проте, заявник у даній справі не відноситься Законом до осіб, яким суд може відстрочити сплату судового збору.

Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Так, у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У ч. 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

При цьому згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Колегія суддів наголошує, що згідно з висновками Верховного суду, викладеними в ухвалі від 20.01.2025 у справі № 905/989/24 системне тлумачення частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що передбачений нею коефіцієнт підлягає застосуванню одноразово, тобто розмір судового збору розраховується без урахування фактично сплаченого судового збору за звернення до суду першої інстанції. Пониження ставки судового збору застосовується щоразу при вчиненні відповідної процесуальної дії з використанням підсистеми "Електронний суд". Водночас розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги здійснюється не від пониженої ставки за подання позову (із застосуванням коефіцієнта 0,8), а від звичайної ставки, що підлягала сплаті за подання позову.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.11.2024 у справі №910/3881/24 та ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі №583/5882/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Предметом розгляду у цій справі за первісним позовом є одна вимога майнового характеру (стягнення на суму 773 375 грн. 47 коп.).

З огляду на вищевикладене, а також те, що:

- скаржником рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні первісного позову;

- скаржником подано апеляційну скаргу з використанням підсистеми "Електронний суд",

сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 13 920 грн. 76 коп. та розраховується наступним чином: 773 375 грн. 47 коп. (ціна первісного позову) * 1,5 % (коефіцієнт судового збору при поданні позовної заяви майнового характеру) * 150% (коефіцієнт судового збору при поданні апеляційної скарги) * 0,8 (коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору ) = 13 920 грн. 76 коп.

Північний апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали апеляційної скарги з доданими до неї документами, дійшов висновку, що скаржником в порушення п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору за її подання у встановлених законом порядку та розмірі.

Натомість апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення судом апеляційної інстанції з посиланням на скрутне матеріальне становище, арештовані рахунки.

Вирішуючи клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, з аналізу зазначеної статті доцільно зробити висновок, що правом на відстрочення або розстрочення сплати судового збору наділяються фізичні особи за наявності певних умов, а також юридичні особи за наявності підстав, зазначених у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Заявником даної апеляційної скарги є юридична особа (Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА»), а предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відмову у його задоволенні, оскільки наведений у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік осіб є вичерпним, проте, заявник у даній справі не відноситься Законом до осіб, яким суд може відстрочити сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання про наявність підстав для відстрочення, розстрочення, звільнення чи зменшення розміру судового збору є правом суду. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.08. 2022 у справі № 910/19043/21).

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Слід зауважити і на тому, що потреба сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, що визначає однією із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява №24402/02) наголошується, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 19.06.2001 у справі «Kreuz v. Poland» (заява №28249/95) зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

У ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу ч. 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» на рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24 підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з наступних підстав:

- відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку і розмірі (п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України).

При цьому колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» на рішення Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі № 911/3416/24 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору в сумі 13 920 грн. 76 коп. у встановленому порядку.

4. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛІГЕНА», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дана апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню окремо без рішення суду.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді О.О. Хрипун

О.В. Тищенко