ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/645/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

секретар судового засідання: Бура Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фермерського господарства "Янтар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-виробнича компанія" Чорний Лотос"

про стягнення 240000 грн.

Процесуальні дії по справі.

Фермерське господарство "Янтар" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-виробнича компанія" Чорний Лотос" 240000,00 грн. попередньої оплати.

Ухвалою суду від 16.05.2025р. позовну заяву залишено без руху з підстав невиконання позивачем обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

23.05.2025р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.05.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.07.2025р.

26.06.2025р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. (а.с. 38-39).

В судовому засіданні 01.07.2025р. судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 96 від 02.09.2024р. в частині поставки товару та повернення попередньої оплати в розмірі 240000,00 грн., що стало підставою звернення позивача до суду з позовом.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 27.05.2025р. надіслана відповідачеві за адресою, вказаною в ЄДРЮОФОПГФ, однак повернена відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 34-36).

Також, з метою повідомлення відповідача про слухання справи, здійснено дзвінок за номером телефону та однак, абонент не прийняв вхідний дзвінок (телефонограма а.с. 37).

Відповідно до статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон "Про державну реєстрацію") відомості до ЄДР про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою.

Вказане дає підстави вважати, що така адреса є актуальною, та саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.09.2024р. між Фермерським господарством "Янтар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-виробнича компанія "Чорний Лотос" було укладено договір № 96 поставки зерноочисних машин (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого відповідач поставляє, а позивач приймає і оплачує вартість зерноочисних машин та комплектуючих до них: ворохоочисну машину ОВС-25 з циклоном (після капремонту) в кількості 1 шт. (а.с. 14).

За умовами п. 2.1 Договору, сума договору складається з: а) вартість зерноочисних машин та комплектуючих до них: ворохоочисна машина ОВС-25 з циклоном (після капремонту) - 240000,00 грн.

Загальна вартість договору з урахуванням ПДВ 20% - 240000,00 грн. (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору позивач проводить оплату суми договору перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок відповідача відповідно до рахунків-фактур, суми яких попередньо погоджуються сторонами.

Згідно з п. 4.1 Договору відповідач відвантажує позивачу в попередньо домовлений термін товар згідно п.1.1 даного Договору.

За умовами п. 10.1 даний договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до повного його виконання, але не пізніше 31.12.2024р.

02.09.2024р. ТОВ "Українська торгово-виробнича компанія "Чорний Лотос" надало позивачу рахунок-фактуру №231/96 на оплату товару за договором №96 від 02.09.2024р. на суму 240000,00 грн. (а.с. 15).

Фермерське господарство "Янтар" сплатило кошти у розмірі 240000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №250 від 02.09.2024р. (а.с.16).

У період з 11 по 20 вересня 2024 року позивач здійснював офіційне листування з директором ТОВ УТВК "Чорний Лотос" через електронну адресу, вказану відповідачем у договорі №96, з приводу повернення грошових коштів за непоставлений товар (а.с. 1718). У відповідь на звернення відповідач повідомив про намір здійснити повернення коштів у найкоротший строк, однак заявлені вимоги залишилися невиконаними.

Крім того, позивач звертався до правоохоронних органів, вбачаючи в таких діях, посадових осіб відповідача, ознаки кримінального правопорушення. (а.с. 19). Однак, за висновком правоохоронних органів, в діях посадових осіб відповідача ознак кримінального правопорушення ними не вбачається, а наявні цивільно-правові відносини. (а.с. 20-21).

За вказаних обставин, Фермерське господарство "Янтар" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-виробнича компанія "Чорний Лотос" 240000,00 грн. попередньої оплати.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №96 від 02.09.2024р.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту частини другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17).

Судом встановлено, що Позивач сплатив суму попередньої оплати за товар відповідно до договору №96 на загальну вартість 240000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №250 від 02.09.2024р.

Згідно з листуванням між сторонами, директор ТОВ УТВК "Чорний Лотос" підтвердив факт непоставки товару, визнав наявність заборгованості перед позивачем та зобов`язався повернути сплачені кошти в найкоротший термін. Проте всупереч своїм обіцянкам та наявному зобов`язанню відповідач не виконав умови договору щодо постачання товару та не повернув суму попередньої оплати, чим порушив майнові права позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, позивач правомірно скористався своїм правом та вимагає у відповідача повернення попередньої оплати.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення 240000,00грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Визначений статтею 13 ГПК України принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у розмірі 240000,00 грн.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду позивач сплатив 3600,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, згідно з платіжними інструкціями № 291 від 03.04.2025р. на суму 3028,00 грн. та №300 від 12.05.2025р. на суму 572,00 грн.

У той же час, нормами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на викладене, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою підлягало сплаті 2880,00 грн. судового збору ( 240000,00 грн. х 1,5% х 0,8).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2880,00 грн. покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані копії: договору про надання (правової) правничої допомоги від 06.05.2025р., укладеного з адвокатом Боровським Валерієм Антоновичем, акт надання правничої допомоги від 09.05.2025р., розрахункова квитанція серія АА №64 від 09.05.2025р. на суму 10000,00 грн., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Боровського В.А., ордер серії ВА №1072979 від 07.05.2025р. на ім`я Боровського В.А. (а.с. 7-8, 22-23).

Згідно Акта надання правничої допомоги від 09.05.2025р. адвокат Боровський В.А. надав наступні послуги: - надання консультаційної допомоги та роз`яснення чинного законодавства з питання звернення до суду, розгляду справи та виконання рішення в справі;

- підготовка та складання позовної заяви до Господарського суду Житомирської області до ТОВ «Українська торгово-виробнича компанія « Чорний Лотос» про стягнення коштів в сумі 240000,00 грн., як попередню оплату за непоставлений товар, згідно договору №96 про поставки зерноочисних машин від 02.09.2024 року.

Вартість 1 години роботи адвоката складає - 2000,00 грн., витрачено часу 5 годин, загальна вартість послуг складає 10000,00 грн. (а.с. 23).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката. Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

Проаналізувавши акт наданої правничої допомоги від 09.05.2025р., суд дійшов висновку, що заявлений обсяг витраченого часу адвоката у кількості 5 годин є надмірним та не обґрунтованим з урахуванням характеру виконаної роботи.

Надання консультаційної допомоги, роз`яснення положень чинного законодавства, що стосуються порядку звернення до суду, безпосередньо пов`язані із підготовкою та складанням позовної заяви і, по суті, є невід`ємною частиною єдиного процесуального блоку дій.

У зв`язку з цим виділення таких дій в окремий пункт обсягу правничої допомоги є необґрунтованим, а заявлений час витрат - завищеним.

Суд дійшов висновку про невідповідність заявленої суми витрат на правничу допомогу, характеру та обсягу наданих послуг, з огляду на те, що представником позивача було вчинено лише одну процесуальну дію - подано позовну заяву обсягом 5 сторінок друкованого тексту. Зазначена заява не містить складних правових конструкцій, розрахунків чи значного обсягу фактичних даних, що свідчить про відсутність потреби у тривалому чи складному аналізі.

Крім того, суд бере до уваги, що спір має малозначний характер, а заявлена до стягнення сума є незначною. В межах підготовки справи не встановлено, що адвокатом здійснювалися додаткові процесуальні чи фактичні дії, пов`язані зі збиранням чи оформленням доказової бази, оскільки позивач вже мав у своєму розпорядженні всі необхідні документи щодо спірного договору поставки №96 від 02.09.2024р. У сукупності вказані обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення заяви в повному обсязі, а заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не відповідає принципу розумності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає розумною та співмірною вартістю надання даних послуг 5000,00 грн., саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгово-виробнича компанія «Чорний Лотос» (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, буд. 25, ід. код 44981855)

на користь Фермерського господарства "Янтар" (28042, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, с. Нова Прага, вул. Тітаренка, буд. 26, кв. 4, ід. код 31115946):

- 240000,00 грн. попередньої оплати;

- 2880,00 грн. витрат зі сплати судового збору;

- 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.07.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу () - рек. з пов.