ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/431/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Лепенець К.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жашків-Райагрохім",

до відповідача - Приватного підприємства "Северин",

про стягнення 4 025 586,06 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Юрченко Ю.В., адвокат, ордер від 23.05.2025 серія СА № 1123051,

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Жашків-Райагрохім" (далі - ТОВ "Жашків-Райагрохім") з вимогою (з урахуванням зменшення позовних вимог) стягнути з Приватного підприємства "Северин" (далі - ПП "Северин") - 4 025 586,06 грн, з яких 3 115 072,10 грн - основний борг, 276 618,12 грн - пеня, 482 836,18 грн - інфляційні втрати, проценти за користування коштами 151 059,66 грн.

Ухвалою від 01.05.2025 суд відкрив провадження у справі №925/431/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 29.05.2025 о 14:00. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

Суд враховує, що копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 01.05.2025.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі суд встановив для відповідача строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Отже, строк для подання відзиву відповідачем сплив 16.05.2025, проте, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов суду не надав.

28.05.2025 відповідач подав клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) у зв`язку з відрядженням представника відповідача.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 29.05.2025, суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 202 та п. 1 ч. 2 ст. 183 ГПК України задовольнив клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та відклав підготовче засідання по справі на 13.06.2025 об 11:00.

12.06.2025 відповідач подав клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) у зв`язку з відрядженням представника відповідача. Проте, доказів на підтвердження викладених обставин відповідач не надав.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 13.06.2025 суд, у зв`язку з повторною неявкою представника відповідача у судове засідання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України відмовив в задоволенні клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.06.2025 об 11:00.

26.06.2025 відповідач подав клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, оскільки представник відповідача не має змоги бути особисто присутнім під час судового засідання, так як 26 червня 2025 року він буде приймати участь в земельних торгах з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 3,2223 га, кадастровий номер :02:001:0446 (номер аукціону LRE001-UA-237).

При цьому у клопотанні відповідач зазначив, що неявка учасників справи в підготовче засідання не може братись до уваги при розгляді справи по суті, де відлік неявок розпочинається спочатку.

Присутня у судовому засіданні 26.06.2025 представниця позивача заперечила проти задоволення клопотання відповідача про відкладення судового засідання, оскільки, на її думку, подання такого клопотання не вперше є зловживанням відповідачем процесуальними правами; позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні участі не брав, про дату та час судового засідання належно повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 13.06.2025) до його електронного кабінету.

Дослідивши подане відповідачем клопотання у судовому засіданні 26.06.2025 суд встановив, що на підтвердження викладених обставин щодо участі представника відповідача в земельних торгах, відповідач жодних доказів не надав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З огляду на відсутність доказів на підтвердження причин відсутності представника відповідача у судовому засіданні, суд не має можливості встановити їх поважність.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Явка в судове засідання представника сторони - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без її участі, якщо нез`явлення цього представника не перешкоджає розгляду справи по суті. (постанова Верховного Суду від 28.05.2025 у справі № 910/7980/24)

Як уже встановлено судом, відповідач належно та заздалегідь повідомлений про дату та час судового засідання. Строк для подання відзиву відповідачем сплив 16.05.2025, проте, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов суду не надав.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. (ч. 1 ст. 169 ГПК України)

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. (ч. 4 ст. 165 ГПК України)

Отже, оскільки відповідач належно повідомлений про дату та час судового засідання, не скористався своїм правом заперечити проти позовних вимог шляхом подання відзиву на позов, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника ПП "Северин". (подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.05.2025 у справі № 910/7980/24)

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 26.06.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання ПП "Северин" про відкладення (перенесення) розгляду справи.

26.06.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.07.2023 між ТОВ "Жашків-Райагрохім" та ПП "Северин" укладено договір поставки скрапленого газу та дизельного пального № РХ-13/07. Виконуючи умови договору, позивач у період 18.07.2023 - 06.08.2023 поставив відповідачу 98,54 тон дизельного палива на загальну суму 5 082 072,10 грн з ПДВ. Однак, як стверджує позивач, у подальшому кошти від відповідача за поставлений товар не надходили, у зв`язку з чим була направлена претензія за вих. № 39 від 15.12.2023 з вимогою розрахуватись за отримане пальне. У відповідь на претензію відповідач відправив на адресу позивача лист, в якому підтвердив наявність заборгованості за Договором та гарантував її сплату до 31.05.2024. Позивач зазначає, що відповідач сплатив частину заборгованості у загальному розмірі 1 967 000 грн.

Так позивач стверджує, що наразі розмір заборгованості відповідача за поставлений в межах договору товар складає 3 115 072,10 грн.

Як уже встановлено судом, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов суду не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив таке.

13.07.2023 ТОВ "Жашків-Райагрохім" (Продавець) та ПП "Северин" (Покупець) підписали Договір № РХ-13/07 поставки скрапленого газу та дизельного пального. (далі - Договір)

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, продавець зобов`язується передавати у власність Покупця зріджений (скраплений) газ та дизельне пальне (надалі - Продукція), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Продукцію. (п. 1.1. Договору)

Поставка (передача у власність) Продукції в рамках та на підставі цього Договору здійснюється окремими партіями, вказаними у відповідних товарних (видаткових) накладних або актах прийому-передачі, які є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 1.2. Договору)

Продавець здійснює поставку Продукції на умовах: FCA - (пункт відвантаження), або СТР - (пункт призначення) відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс в редакції 2010 року (INCOTERMS-2010). Конкретні умови поставки (передачі у власність) Продукції вказуються в заявці Покупця, при цьому фактичним вантажоодержувачем Продукції може бути як сам Покупець, так і вказані ним в заявці треті особи, які не є сторонами цього Договору. (п. 2.1. Договору)

Ціна (вартість) за 1т Продукції вказується у виставлених рахунках, Ціна на Продукцію, поставка якої здійснюється відповідно до умов цього Договору, встановлюється в національній валюті України - гривні. В ціну Продукції включено податок на додану вартість. (п. 4.1. Договору)

Оплата Продукції здійснюється Покупцем протягом 6 (шести) банківських днів з дати отримання рахунку від Продавця. (п. 4.3. Договору)

Загальна сума цього Договору Сторонами визначається на підставі фактично поставленої Продукції та узгодженої на неї ціни. (п. 4.5. Договору)

Розмір загальної суми Договору підлягає кінцевому уточненню Сторонами шляхом складення та підписання сторонами акта звірки розрахунків, виходячи з фактично поставленої Покупцю кількості Продукції. (п. 4.6. Договору)

Сторони по закінченню кожного звітного календарного місяця (надалі - звітний місяць) здійснюють звірку розрахунків за поставлену Продукцію. Затверджений (підписаний) Покупцем Акт звірки взаєморозрахунків передається Продавцю до 10 (десятого) календарного числа календарного місяця наступного за звітним місяцем. (п. 4.7. Договору)

За невиконання та/або неналежне виконання умов цього Договору винна Сторона несе відповідальність в порядку, визначеному чинним законодавством України та цим Договором. (п. 5.1. Договору)

У випадку прострочення термінів оплати Продукції Покупець сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення. (п. 5.2. Договору)

Договір набуває чинності з дати його укладення (підписання) Сторонами та діє до 31.12.2023р., але в будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим Договором.

У випадку, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів до моменту закінчення цього строку жодною із сторін не буде заявлено про припинення дії Договору або перегляд його умов, дія даного Договору пролонгується (продовжується) на 1 (один) календарний рік. (п. 8.1. Договору)

Постачання позивачем палива дизельного 2710 19 43 00 відповідачу підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними:

- від 18.07.2023 № 559 - 24,6 т на суму 1 217 999,93 грн з ПДВ;

- від 21.07.2023 № 572 - 24,74 т на суму 1 235 494,03 грн з ПДВ;

- від 22.07.2023 № 573 - 24,58 т на суму 1 225 982,06 грн з ПДВ;

- від 06.08.2023 № 634 - 24,62 т на суму 1 402 596,08 грн з ПДВ та підписаними сторонами товарно-транспортними накладними:

- від 18.07.2023 № 0001 на 24,6 т палива дизельного;

- від 21.07.2023 № 0001 на 24,74 т палива дизельного;

- від 22.07.2023 № 0001 на 24,58 т палива дизельного;

- від 06.08.2023 № 0001 на 24,62 т палива дизельного.

Отже, всього позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5 082 072,10 грн

Позивач стверджує, що виставив відповідачу рахунки на оплату палива дизельного 2710 19 43 00:

- від 18.07.2023 № 244 на суму 1 217 999,93 грн з ПДВ;

- від 21.07.2023 № 253 на суму 1 235 494,03 грн з ПДВ;

- від 22.07.2023 № 254 на суму 1 225 982,06 грн з ПДВ;

- від 07.08.2023 № 292 на суму 1 402 596,08 грн з ПДВ.

Водночас доказів надсилання рахунків відповідачу позивач не надав. Представниця позивача у судовому засіданні повідомила, що рахунки надсилались відповідачу електронною поштою, проте, доказів викладеного суду також не надано.

Суд враховує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18.

Суд встановив, що підписання видаткових накладних з боку відповідача підтверджує обізнаність останнього про суму заборгованості за поставлений товар за кожною із видаткових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З урахуванням наведеної норми та умов Договору строк оплати за поставлений товар сплив наступного дня після спливу шести днів з дати поставки товару, тобто з дати підписання сторонами кожної із видаткових накладних, дати яких співпадають із датами рахунків за виключенням останньої поставки. Враховуючи, що сам позивач надає рахунок № 292 на суму 1 402 596,08 грн датований 07.08.2023, а не 06.08.2023 - в день коли відбулась поставка товару, то суд враховує пізнішу дату повідомлену позивачем про виставлення рахунку.

Отже, строк оплати за видатковою накладною від 18.07.2023 № 559 сплив 26.07.2023, від 21.07.2023 № 572 - 31.07.2023, від 22.07.2023 № 573 - 31.07.2023, від 06.08.2023 № 634 - 15.08.2023 (оскільки рахується з дати рахунку від 07.08.2023, що наданий позивачем).

Позивач звертався до відповідача з претензією № 1 від 15.12.2023, в якій вимагав у 3-денний строк з моменту її отримання сплатити заборгованість за Товар в розмірі 5 042 769,23 грн.

У відповідь ПП "Северин" надіслало позивачу гарантійний лист від 29.12.2023 № 330, в якому зазначило, що гарантує погашення основного боргу згідно графіку: 500 000 грн - в період з 01.01.2024 до 31.01.2024; залишок боргу щомісячно рівними частинами - протягом чотирьох місяців в період з 01.02.2024 по 31.05.2024.

Відповідач частково здійснив оплату поставленого товару, що підтверджується наданими позивачем платіжними інструкціями:

- від 01.02.2024 № 62 на суму 50 000 грн;

- від 06.02.2024 № 383 на суму 165 000 грн;

- від 07.02.2024 № 396 на суму 285 000 грн;

- від 02.04.2024 № 1042 на суму 100 000 грн;

- від 15.07.2024 № 2470 на суму 50 000 грн;

- від 16.07.2024 № 270 на суму 50 000 грн;

- від 17.07.2024 № 6804 на суму 50 000 грн;

- від 18.07.2024 № 6817 на суму 50 000 грн;

- від 19.07.2024 № 6823 на суму 50 000 грн;

- від 22.07.2024 № 6836 на суму 50 000 грн;

- від 23.07.2024 № 2556 на суму 50 000 грн;

- від 25.07.2024 № 6851 на суму 50 000 грн;

- від 26.07.2024 № 6862 на суму 50 000 грн;

- від 30.07.2024 № 282 на суму 50 000 грн;

- від 01.08.2024 № 296 на суму 50 000 грн;

- від 05.08.2024 № 2736 на суму 50 000 грн;

- від 06.08.2024 № 2753 на суму 50 000 грн;

- від 08.08.2024 № 2781 на суму 50 000 грн;

- від 09.08.2024 № 303 на суму 50 000 грн;

- від 19.08.2024 № 2866 на суму 50 000 грн;

- від 16.09.2024 № 7084 на суму 50 000 грн;

- від 27.09.2024 № 7142 на суму 50 000 грн;

- від 01.10.2024 № 7156 на суму 50 000 грн;

- від 08.10.2024 № 3403 на суму 50 000 грн;

- від 21.10.2024 № 3560 на суму 40 000 грн;

- від 28.10.2024 № 7264 на суму 50 000 грн;

- від 05.11.2024 № 7305 на суму 50 000 грн;

- від 20.11.2024 № 3914 на суму 50 000 грн;

- від 29.11.2024 № 451 на суму 50 000 грн;

- від 30.12.2024 № 4312 на суму 100 000 грн;

- від 07.10.2025 № 7582 на суму 27 000 грн.

Отже, всього відповідач сплатив позивачу 1 967 000 грн.

Також позивач стверджує, що звертався до відповідача з претензією № 2 від 08.07.2024 про сплату заборгованості в розмірі 4 442 768,37 грн та з претензією № 3 від 17.01.2025 про сплату заборгованості в розмірі 3 121 133 грн та пені в розмірі 951 510,24 грн.

З перерахованих платіжних інструкцій випливає, що відповідач частково сплатив наявну заборгованість, проте заборгованість у розмірі 3 115 072,10 грн залишилась не сплачена, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (ч. 6 ст. 265 ГК України)

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 655 ЦК України)

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1 ст. 692 ЦК України)

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч. 1 ст. 530 ЦК України)

Як уже встановлено судом, строк оплати за видатковими накладними від 18.07.2023 № 559 сплив 26.07.2023, від 21.07.2023 № 572 - 31.07.2023, від 22.07.2023 № 573 - 31.07.2023, від 06.08.2023 № 634 - 15.08.2023.

З наданих позивачем платіжних інструкцій випливає, що відповідач хоч і з пропущенням строку, але оплатив товар поставлений за рахунком від 18.07.2023 № 244 та частково оплатив товар за рахунком від 21.07.2023 № 253 у сумі 749 000,07 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар за рахунком від 21.07.2023 № 253 становить 486 493,96 грн, від 22.07.2023 № 254 - 1 225 982,06 грн, від 07.08.2023 № 292 - 1 402 596,08 грн.

Доказів сплати заборгованості відповідач не надав.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача 3 115 072,10 грн (486 493,96 + 1 225 982,06 + 1 402 596,08) основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач заявив до стягнення 276 618,12 грн пені, 482 836,18 грн інфляційних втрат та проценти за користування коштами - 151 059,66 грн.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У випадку прострочення термінів оплати Продукції Покупець сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення. (п. 5.2. Договору)

Дослідивши розрахунок пені, суд встановив, що позивач здійснює нарахування за період 14.08.2023 - 13.02.2024 на всю суму боргу - 3 115 072,10 грн у розмірі 276 618,12 грн.

Водночас суд зауважує, що як встановлено вище, строк оплати поставленого товару на підставі видаткової накладної від 06.08.2023 № 634 та рахунку від 07.08.2023 № 292 на суму 1 402 596,08 грн сплив 15.08.2023, відтак нарахування пені на таку суму заборгованості слід здійснювати з 16.08.2023.

Отже, в межах строку, визначеного позивачем, суд здійснює розрахунок пені, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі облікової ставки НБУ:

на суму боргу 1 712 476,02 грн за період 14.08.2023 - 13.02.2024 - 152 067,72 грн;

на суму боргу 1 402 596,08 грн за період 16.08.2023 - 13.02.2024 - 122 859,61 грн.

Таким чином, суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення пені в розмірі 274 927,33 грн (152 067,72 + 122 859,61).

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. (ч. 3 ст. 692 ЦК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання з оплати поставленого товару, позивач правомірно нараховує інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення здійснення оплати.

Дослідивши розрахунок 3 % річних суд встановив, що позивач здійснює нарахування на суму боргу 3 115 072,10 грн за період 14.08.2023 - 26.03.2025, проте, як уже встановлено судом, строк оплати поставленого товару на підставі рахунку від 07.08.2023 № 292 на суму 1 402 596,08 грн сплив 15.08.2023, відтак нарахування 3 % річних на таку суму заборгованості слід здійснювати з 16.08.2023.

Отже, в межах строку, визначеного позивачем, суд здійснює розрахунок 3 % річних:

на суму боргу 1 712 476,02 грн за період 14.08.2023 - 26.03.2025 - 83 043,36 грн;

на суму боргу 1 402 596,08 грн за період 16.08.2023 - 26.03.2025 - 67 785,74 грн.

Таким чином, суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення 3 % річних в розмірі 150 829,10 грн (83 043,36 + 67 785,74).

Аналогічну помилку позивач допустив в розрахунку інфляційних втрат, нараховуючи на суму боргу 3 115 072,10 грн за період 14.08.2023 - 28.02.2025 в розмірі 482 836,18 грн.

В межах строку, визначеного позивачем, суд здійснює розрахунок інфляційних втрат:

на суму боргу 1 712 476,02 грн за період 14.08.2023 - 28.02.2025 - 264 975,43 грн;

на суму боргу 1 402 596,08 грн за період 16.08.2023 - 28.02.2025 - 240 023,66 грн, що разом становить 504 999,09 грн.

Проте, не виходячи за межі позовних вимог, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача 482 836,18 грн інфляційних втрат.

Підсумовуючи викладене суд частково задовольняє позовні вимоги в розмірі: 3 115 072,10 грн основного боргу, 274 927,33 грн пені, 482 836,18 грн інфляційних втрат та 150 829,10 грн процентів за користування коштами.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача заявив у судовому засіданні про намір подати докази про понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. (ч. 1) Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. (ч. 2) У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу. (ч. 3)

На підставі ч. 8 ст. 129, ст. 221, враховуючи перебування судді Зарічанської З.В. з 03.07.2025 у відпустці, суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 02.07.2025 б 11:00.

Враховуючи нетривалий час до дати судового засідання для вирішення питання про судові витрати, суд пропонує позивачу надати докази понесення витрат на правничу допомогу якомога швидше.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 129, 221, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Северин" (ідентифікаційний код 31344923, вул. Соборна, 171, селище Маньківка, Уманський р-н, Черкаська обл., 20100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жашків-Райагрохім" (ідентифікаційний код 05491505, вул. Перемоги, 2а, м. Жашків, Уманський р-н, Черкаська обл., 19200) 3 115 072,10 грн основного боргу, 274 927,33 грн пені, 482 836,18 грн інфляційних втрат, 150 829,10 грн процентів за користування коштами та 60 354,97 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Жашків-Райагрохім" на 02.07.2025 об 11:00.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: 18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, в залі судових засідань № 315.

Запропонувати Приватному підприємству "Северин" надати письмові пояснення стосовно витрат позивача у строк до 01.07.2025 включно.

Явка представників сторін у судове засідання необов`язкова.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам за допомогою системи "Електронний суд".

Повне рішення складено та підписано 26.06.2025.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА