ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01 липня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1619/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Поліщук Л.В., Ярош А.І.,

секретар судового засідання: Алієва К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2024, ухвалене суддею Алексєєвим А.П., м. Миколаїв, повний текст складено 31.01.2024

у справі № 915/1619/23

за позовом: Приватного підприємства «Добробут Н»

до відповідача: Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове»

про стягнення 3 647 303,46 грн,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2024 у справі № 915/1619/23 позов Приватного підприємства «Добробут Н» задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» на користь Приватного підприємства «Добробут Н» грошові кошти у загальній сумі 2400029,51 грн, з яких: 1750000 грн основний борг; 345924,66 грн 15% річних; 244104,85 грн інфляційні втрати; 50000 грн пеня; 10000 грн штраф, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 43767,64 грн. У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Добробут Н» про стягнення з Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» пені у сумі 1082273,95 грн та штрафу у сумі 165000 грн відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Діброва Г.І., Принцевська Н.М.) закрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою Заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2024 у справі № 915/1619/23.

Не погоджуючись з ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 у даній справі, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України подав касаційну скаргу, в якій просив її скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду по суті апеляційної скарги Миколаївської окружної прокуратури на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2024 у цій справі № 915/1619/23.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі № 915/1619/23 касаційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задоволено, ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 у справі № 915/1619/23 скасовано, а справу направлено до Південно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду справи.

26.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 915/1619/23.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.05.2025 для розгляду справи сформовано судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Поліщук Л.В., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 справу № 915/1619/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Поліщук Л.В., Ярош А.І., призначено справу до розгляду на 01.07.2025 о 14:30 год. та роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 13.06.2025 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншому учаснику справи.

За проміжок часу з 21.05.2025 по 13.06.2025 жодних заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ГПК України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є одним із принципів господарського судочинства.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ч. 1 ст. 17 ГПК України).

Частиною 1 ст. 254 ГПК України передбачено, що учасник справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, наведеними нормами визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на оскарження судового рішення, а саме учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У даному випадку Фонд державного майна України не брав участі у даній справі, однак він та прокурор вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та обов`язки, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування.

У постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16 зазначено, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

На стадії відкриття апеляційного провадження, суд не вирішує питання щодо наявності (відсутності) порушення оскаржуваним рішенням прав, інтересів та (або) обов`язків апелянта, оскільки дані обставини вирішуються (встановлюються) під час апеляційного перегляду справи.

Як вже зазначалось, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі № 915/1619/23 касаційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задоволено, ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 у справі № 915/1619/23 скасовано, а справу направлено до Південно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду справи.

Досліджуючи питання щодо наявності/відсутності порушення оскаржуваним рішенням прав, інтересів та (або) обов`язків Фонду державного майна України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв`язку з, як стверджує Приватне підприємство «Добробут Н», невиконанням Державним підприємством «Племрепродуктор «Степове» своїх зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 09.12.2021 № 7 щодо повернення, у тому числі своєчасного, одержаних грошових коштів.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 1750000 грн, 15% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими, законними та такими, що відповідають умовам договору і такими, що підлягають задоволенню. Нарахування пені та штрафу здійснено позивачем арифметично вірно. Водночас, з огляду на приписи частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 233 Господарського кодексу України та враховуючи дискреційні повноваження щодо зменшення розміру неустойки, баланс інтересів обох сторін, а також проаналізувавши всі фактичні обставини справи та обставини не надання позивачем жодних доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем грошових зобов`язань, дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 1 132 273,95 грн, а також штраф у сумі 175 000,00 грн є занадто великими та надмірно обтяжливими для відповідача, а обґрунтованим розміром для стягнення з відповідача на користь позивача суд вважає розмір пені у сумі 50 000,00 грн, розмір штрафу у сумі 10 000,00 грн.

В свою чергу в апеляційному господарському суді як прокурор, так і Фонд державного майна України стверджують про нікчемність договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.12.2021 № 7, на підставі якого стягнуто борг та нараховані штрафні санкції з Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» за рішенням суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році» (з урахуванням наказу Фонду державного майна України від 18.05.2018 № 670 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447») затверджено переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році, зокрема: єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» (код 00854995).

На виконання вимог вказаного наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 (з урахуванням змін) наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області від 15.06.2018 № 186-п вирішено, зокрема, приватизувати єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» шляхом продажу на аукціоні з умовами.

З офіційного веб-сайту Фонду державного майна України судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про передачу єдиних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Фонду державного майна» від 24.12.2019 № 1365-р передано єдині майнові комплекси державних підприємств за переліком, згідно з додатком, із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства до сфери управління Фонду державного майна України у зв`язку з прийняттям рішення про їх приватизацію, зокрема, Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове».

Прокурор звертає увагу, що процедура приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» ще не завершена, тобто з 2018 року і по даний час, єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Племрепродуктор «Степове» перебуває у процедурі приватизації.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим регулює Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна».

У частині 1 статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено, що: єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу це усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки; органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад; приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями; припинення приватизації - рішення органу приватизації про припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на приватизацію (продаж) об`єкта приватизації.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації. Державні органи приватизації здійснюють державну політику у сфері приватизації та діють на підставі Закону України "Про Фонд державного майна України", цього Закону, інших актів законодавства.

У частині 2 статті 7 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено основні повноваження, які здійснюють державні органи приватизації у межах своєї компетенції, зокрема: затверджують переліки об`єктів, що підлягають приватизації; приймають рішення про приватизацію об`єктів державної власності у випадках, установлених законодавством; здійснюють повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації; здійснюють управління об`єктами державної власності, зокрема державними підприємствами та корпоративними правами держави у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план розміщення акцій товариств, утворених у процесі перетворення (у тому числі шляхом корпоратизації) державних підприємств, що належать до сфери управління Фонду державного майна України, а також товариств, утворених за участю Фонду державного майна України; здійснюють захист майнових прав державних підприємств, а також корпоративних прав держави на території України, що належать до сфери управління Фонду державного майна України; державні органи приватизації здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно зі статтею 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 326 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

У статті 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначено, що управління об`єктами державної власності це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» передбачено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Отже, із викладеного убачається, що Фонд державного майна України у даному випадку здійснює повноваження власника державного майна (єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Племрепродуктор "Степове", до якого входять і борги) та здійснює його управління.

Тобто, рішення суду першої інстанції про стягнення з Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» боргу впливає на майновий стан такого підприємства, оскільки змінюють та/або припиняють певні правовідносини, а відтак впливають і на матеріально-правові відносини вказаного підприємства та Фонду державного майна України як органу управління майном вказаного підприємства та органу, який здійснює повноваження власника майна такого підприємства.

Отже, рішення суду першої інстанції у даній справі може вплинути на права та обов`язки Фонду державного майна України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу (частини 2, 4, 5 ст. 50 ГПК України).

При цьому, вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку (ч. 6 ст. 50 ГПК України).

Враховуючи наведене, судова колегія залучає в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фонд державного майна України.

Керуючись 50, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі № 915/1619/23, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Повна ухвала складена 04.07.2025.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

Судді Л.В. Поліщук

А.І. Ярош