ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/730/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

ОСОБА_1 - особисто

Від ОСОБА_1 адвокат Теплякова Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження, суддя суду першої інстанції Нікітенко С.В., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 26.05.2025

по справі №916/730/25

за позовом ОСОБА_1

до: Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1»

про стягнення 169 317,19 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» про стягнення 97 688,00 грн, що були сплачені в якості членських внесків за період із січня 2018 року по січень 2022 року та стягнення пені у розмірі 71 629,19 грн.

06 травня 2025 року до Господарського суду Одеської області від Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій відповідач просить суд закрити провадження у справі № 916/730/25, оскільки спір не підлягає вирішенню у господарських судах.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 задоволено заяву Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» про закриття провадження у справі; закрито провадження у справі № 916/730/25.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в результаті реорганізації Кооперативу, ОСОБА_1 втратив членство у ЖБК «ДБК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ», та не подавав заяв про вступ до новоствореного кооперативу ОК «ДБК «Золоті ключі», членство ОСОБА_1 у Кооперативі припинилось 24.03.2017, спір між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» щодо стягнення 169317,19 грн, не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього Кооперативу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» відсутній спір, що виник з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, а тому такий спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25.

Відповідач не погоджується з мотивувальною частиною ухвали суду від 20.05.2024 та вважає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, по суті розглянув спір та незаконно встановив факти, що підлягають вирішенню під час розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції, обгрунтовуючи наявність підстав для закриття провадження у справі обгрунтував свою ухвалу доказами та прийшов до висновків, які викладені не у заяві відповідача про закриття провадження у справі, а повністю погодився з доводами позовної заяви ОСОБА_1 та розглянув спір по сутті, так як зробив передчасні висновки, зокрема про членство позивача у кооперативі, про його начебто припинення членства, про процедуру реорганізації коопертиву шляхом перетворення, тощо.

На думку апелянта, є передчасними висновки суду першої інстанції про автоматичну втрату асоційованого членства ОСОБА_1 у кооперативі з підстав начебто перетворення юридичної особи, без дослідження всіх доказів у справі у сукупності, без врахування позиції ОК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1», а також без врахування преюдиційних фактів, встановлених у вищезазначеному рішенні господарського суду Одеської області у справі №916/5182/23, яке переглядається у апеляційному порядку.

Апелянт зазначив, що у даному випадку суд першої інстанції помилково вчинив одночасно дві взаємовиключні процесуальні дії, а саме: в одній частині оскаржуваної ухвали суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі із неможливістю розгляду спору в порядку господарського судочинства, а в другій частині вирішив спір по суті, встановивши обставини, які дають підстави для задоволення позову. Вказане суперечить завданням та основним засадам господарського судочинства, що визначені статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для зміни мотивувальної частини ухвали про закриття провадження.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 20 травня 2025 року у справі № 916/730/25 - змінити, шляхом виключення з мотивувальної частини:

«абзац 41: « 26 січня 2012 року на підставі заяви та відповідно до рішення Загальних зборів членів Кооперативу № 01 від 26.01.2012 ОСОБА_1 було прийнято в асоційовані члени до складу Житлово-будівельного кооперативу «Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі».

абзац 42: «Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ДБК «Золоті ключі» станом на 25.01.2012 (на дату подачі заяви ОСОБА_1 до Кооперативу) та із ст. 1 Статуту Кооперативу (затвердженого Протоколом № 5 від 22.09.2011, діючого на 26.01.2012) за своєю організаційно-правовою формою він був «житлово-будівельним кооперативом» (згідно до Державного класифікатора ДК 002:2004 «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» (КОПФГ)».

абзац 52: «Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 24.03.2017 Кооператив змінив організаційно-правову форму з «житлово-будівельного кооперативу» на «обслуговуючий кооператив».

абзац 53: «Отже, зважаючи на вищенаведені норми права, щодо порядку проведення реорганізації - перетворення юридичної особи, відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦКУ України діяльність ЖБК «ДБК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» було припинено 24.03.2017, а згідно ст. 13 ЗУ «Про кооперацію», це автоматично спричинило втрату асоційованого членства ОСОБА_1 у такому кооперативі».

абзаці 54 : «Таким чином, оскільки в результаті реорганізації Кооперативу, ОСОБА_1 втратив членство у ЖБК «ДБК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ», та не подавав заяв про вступ до новоствореного кооперативу ОК «ДБК «Золоті ключі», суд вважає, що членство ОСОБА_1 у Кооперативі припинилось 24.03.2017 (дата державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - зміна організаційно-правової форми)».

В іншій частині ухвалу господарського суду Одеської області від 20 травня 2025 року у справі № 916/730/25 залишити без змін.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25.

Позивач вказує, що обґрунтування самої заяви ОК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» про закриття провадження у справі повністю побудовано на правовій позиції ОСОБА_1 щодо обставин реорганізації кооперативу та припинення Позивачем членства у ОК «ДБК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ».

Позивач зазначає, що Відповідач не спростовує та не оспорює по суті встановлені судом обставини, які містяться у мотивувальної частини Ухвали в абзацах 41; 42; 52; 53; 54 (які він просить вилучити), з яких суд дійшов до висновків щодо підсудності справи і якими керувався, постановляючи ухвалу.

Позивач вказав, що встановлення правового статусу ОСОБА_1 у правовідносинах з Обслуговуючим кооперативом «ДБК «Золоті ключі», які склались після реорганізації кооперативу, шляхом його перетворення у березні 2017 року, мало вирішальне значення при визначеності підсудності справи, та, відповідно до ст.2 ГПК України, було для суду необхідним та обов`язковим завданням, так як без вирішення цього питання неможливо було встановити характер правовідносин сторін та чи є спір господарським, чи ні.

Крім того, позивач вказав, що предметом спору, матеріально-правовою вимогою ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Золоті ключі-1», є безпідставно набуті членські внески, сплачені Позивачем кооперативу, а обставини, які викладені у позовній заяві та були встановлені судом, та містяться у абзацах 41; 42; 52; 53; 54, є підставою позову - обставинами, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги. Як свідчить зміст ухвали від 20.05.2025, питання щодо суті спору, безпідставно набутого майна, судом першої інстанції не розглядалося, а тим більше не було прийнято жодного рішення про обґрунтованість/необґрунтованість заявлених до стягнення із Відповідача грошових коштів, в порядку статті 1212, 1214 ЦК України. Мотивувальна, резолютивна частина судового рішення, не містить ніяких вказівних даних про розгляд цього питання, а тим більше суд не «вирішив спір по суті» та не ухвалював з цього приводу ніяких судових рішень, якими б було закінчено розгляд справи та вирішення спору між сторонами.

Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу ОК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 у справі № 916/730/25 залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/730/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/730/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/730/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/730/24.

09.06.2025 суддею Поліщук Л.В. в порядку статті 35 Господарського процесуального кодексу України було подано заяву про самовідвід.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 заяву про самовідвід судді зі складу колегії суддів Поліщук Л.В. у справі №916/730/25 (вх. 2286/25/Д1 від 09.06.2025) задоволено; відведено суддю зі складі колегії суддів Поліщук Л.В. від розгляду справи №916/730/25; справу №916/730/25 передано для повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 справу № 916/730/25 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 прийнято справу №916/730/25 за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Філінюк І.Г.; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 24.06.2025; призначено справу №916/730/25 до розгляду на 30.06.2025 о 14:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

30.06.2025 у судовому засіданні прийняли участь Жердецький Олег Федорович особисто та його представник адвокат Теплякова Т.Є.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, якою було призначено справу №916/730/25 до розгляду на 30.06.2025 о 14:00, отримана апелянтом у системі електронний суд 10.06.2025.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 30.06.2025, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинна заважати здійсненню правосуддя.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначені підстави закриття провадження у справі, згідно яких господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Застосування наведеної вище норми пов`язано з необхідністю вилучати з процесу господарського судочинства справи, відкриті за позовами, що подані внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, чи право або інтерес не підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Так, в силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

Критеріями визначення юрисдикції спору (корпоративний це спір або спір про право цивільне) визнаються:

а) характер спірних правовідносин корпоративні відносини мають бути пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи корпоративного типу, набуттям, здійсненням та припиненням корпоративних прав як різновиду суб`єктивних цивільних прав; а цивільні із захистом цивільного права;

б) суб`єктний склад сторін сторонами спору є юридична особа корпоративного типу, її учасники (засновники, акціонери, члени), у тому числі учасник, який вибув (носій корпоративних прав), посадова особа; чи особа не має у цій юридичній особі корпоративних прав;

в) предмет спору захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, порушеного певними діями (бездіяльністю) у процесі створення, діяльності, управління або припинення юридичної особи корпоративного типу, набуття, здійснення або припинення корпоративних прав та обов`язків учасників (засновників, акціонерів, членів) такої юридичної особи, чи захист цивільних прав і інтересів, що випливають з інших цивільних правовідносин, зокрема правовідносин інвестування або споживчих правовідносин

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що фізична особа може бути стороною спору у господарському судочинстві лише у разі, якщо розгляд такого спору в господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом, а коло господарських спорів, у яких стороною може бути фізична особа, законом обмежене.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена ст. 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Статтею 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Статтею 26 ЦК України встановлено, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту), площею 0,0978 га, кадастровий номер :01:001:1220, що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25.01.2012, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстр. № 75.

26 січня 2012 року на підставі заяви та відповідно до рішення Загальних зборів членів Кооперативу № 01 від 26.01.2012 ОСОБА_1 було прийнято в асоційовані члени до складу Житлово-будівельного кооперативу «Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі».

Рішенням загальних зборів членів Дачно-будівельного кооперативу "Золоті ключі", оформленим протоколом №01/03/23 від 01.03.2023, змінено назву кооперативу на Обслуговуючий кооператив "Золоті ключі-1" та затверджено нову редакцію статуту позивача (далі статут Обслуговуючого кооперативу "Золоті ключі-1").

Щодо посилання позивача на те, що діяльність ДБК «Золоті ключі» було припинено 24.03.2017, а згідно ст. 13 Закону України «Про кооперацію», це автоматично спричинило втрату асоційованого членства позивача у такому кооперативі, колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до приписів ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі:

- добровільного виходу з нього;

- припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу;

- несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу;

- смерті члена кооперативу - фізичної особи;

- ліквідації члена кооперативу - юридичної особи;

- припинення діяльності кооперативу.

У відповідності до ст. 5.12. Статуту кооперативу припинення членства, в тому числі і асоційованого, здійснюється на підставі рішення Загальних Зборів членів Кооперативу, у випадку: ??

- подання заяви про вихід з Кооперативу; ??

- невиконання зобов`язань, встановлених цим Статутом;

- не сплати внесків та будь-яких інших платежів, які встановлені в Кооперативі або порушення строків їх оплати;

- здійснення членом (асоційованим членом) Кооперативу, членом його сім?ї, особами, що проживають разом та гостями члена Кооперативу, дій, що порушують Правила та Положення, затверджені в Кооперативі та цього Статуту.

Отже, у даному випадку, як чинним законодавством, так й положеннями Статуту кооперативу чітко визначені, як підстави припинення членства у кооперативу, так й порядок такого припинення.

Колегія суддів зазначає, що наявні матеріли справи не містять, а сторонами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач скористався своїм правом, та на виконання вимог Статуту, подав до кооперативу відповідну заяву про свій вихід із нього.

Відсутнє у наявних матеріалах справи й рішення Загальних Зборів членів Кооперативу про припинення членства ОСОБА_1 у кооперативі.

Навпаки, як свідчать наявні матеріали справи, відповідач подав заяву про вступ до ДБК Золоті ключі, як асоційованого члена кооперативу та протоколом загальних зборів до ДБК Золоті ключі від 26.01.2012 його прийнято до складу кооперативу зі статусом асоційованого члена.

До того ж, як вказує сам позивач, він здійснював часткову оплату членських внесків до такого кооперативу.

З огляду на таке, позивач на теперішній час є членом кооперативу.

З приводу посилання позивача на припинення діяльності кооперативу, а саме через зміну організаційно-правової форми, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 28 Закону України «Про кооперацію» реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу. У разі реорганізації права та обов`язки кооперативу переходять до його правонаступників.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про кооперацію» кооператив ліквідується: за рішенням загальних зборів членів кооперативу або зборів уповноважених; за рішенням суду. Ліквідація кооперативу здійснюється комісією, призначеною органом, який прийняв рішення про його ліквідацію. Цим же органом визначається порядок діяльності ліквідаційної комісії. З дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження з управління кооперативом. Ліквідаційна комісія зобов`язана провести роботу, пов`язану із стягненням дебіторської заборгованості кооперативу і виявленням претензій кредиторів (з повідомленням останніх про ліквідацію кооперативу), встановити порядок і строки проведення ліквідації, а також строк для заявлення претензій кредиторами, який не може бути меншим ніж два місяці з дня публікації інформації про ліквідацію кооперативу. Ліквідаційна комісія проводить ліквідацію кооперативу у порядку, встановленому законом. Майно кооперативу, що залишилося після задоволення вимог кредиторів кооперативу, здійснення виплат членам кооперативу паїв та виплат на паї, кооперативних виплат, оплати праці, розрахунків з кооперативним об`єднанням, членом якого він є, розподіляється між членами кооперативу у порядку, визначеному статутом. Майно неподільного фонду не підлягає поділу між його членами і передається за рішенням ліквідаційної комісії іншій (іншим) кооперативній організації (кооперативним організаціям) або зараховується до доходу бюджету. При цьому у рішенні повинні бути визначені напрями використання зазначеного майна.

Статтею 13 Статуту кооперативу визначено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу. У разі реорганізації права та обов`язки кооперативу переходять до його правонаступників.

У відповідності до ст. 14 Статуту кооперативу Кооператив ліквідується:

- за рішенням загальних зборів членів кооперативу або зборів уповноважених;

- за рішенням суду.

Ліквідація Кооперативу здійснюється комісію, призначеною органом, який прийняв рішення про його ліквідацію. Цим же органом визначається порядок діяльності ліквідаційної комісії. 3 дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження з управління Кооперативом. Ліквідаційна комісія зобов`язана провести роботу, пов`язану із стягненням дебіторської заборгованості кооперативу і виявленням претензій кредиторів (з повідомленням останніх про ліквідацію кооперативу), встановити порядок і строки проведення ліквідації, а також строк для пред`явлення претензій кредиторами, який не може бути меншим ніж два місяці з дня публікації інформації про ліквідацію кооперативу. Ліквідаційна комісія проводить ліквідацію Кооперативу у порядку, встановленому законом. Майно (активи), а також майно неподільного фонду Кооперативу, що залишилося після задоволення вимог кредиторів кооперативу, здійснення виплат членам кооперативу паїв та виплат на паї, кооперативних виплат, оплати праці, розрахунків з кооперативним об`єднанням, членом якого він є, передаються одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду, або зараховуються до доходу бюджету. При цьому у рішенні про ліквідацію повинні бути визначені напрями використання зазначеного майна. Ліквідація вважається завершеною, а Кооператив таким, що припинив свою діяльність, з моменту внесення відповідного запису про це до єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ.

Статтею 104 ЦК України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до вищевикладеного, чинне законодавство та Статут кооперативу визначає порядок реорганізації та ліквідації кооперативу.

Проте, у наявних матеріалах справи відсутні, а сторонами не надано доказів на підтвердження того, що 24.03.2017 або в будь-який інший період, Кооператив було ліквідовано (припинено) та про таке припинення було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру, як то передбачено ч.5 ст. 104 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні жодні відомості, які свідчать про те, що за рішенням загальних зборів кооперативу або рішенням суду було припинено (ліквідовано) ДБК Золоті ключі, так відповідно створено нову юридичну особу ОК Золоті ключі-1.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ДБК ««Золоті ключі» станом на 25.01.2012 (на дату подачі заяви ОСОБА_1 до Кооперативу) було вказано, що організаційно правовою формою кооперативу є «житлово-будівельний кооператив».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ДБК «Золоті ключі» станом на 24.03.2017 було вказано, що організаційно правовою формою кооперативу є «обслуговуючий кооператив».

Відповідно до ст. 1 Статуту Кооперативу (затвердженого Протоколом № 5 від 22.09.2011, діючого на 26.01.2012), кооператив за організаційно правовою-формою є житлово-будівельним кооперативом, а за типом відноситься до обслуговуючих кооперативів.

Відповідно до ст. 1 Статуту Кооперативу (затвердженого Протоколом № 6 від 23.03.2017), кооператив за напрямом діяльності є садово-городнім кооперативом, а за типом відноситься до обслуговуючих кооперативів. Відомості про організаційно-правову форму Кооперативу Статут у редакції від 23.03.2017, не містить.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Відповідно до п.3.3.1. Державного класифікатора організаційно-правових форм господарювання, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №97 від 28.05.2004, кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельнозакупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Таким чином, організаційно правовою формою є саме кооператив, тоді як виробничі, обслуговуючі та споживчі - це типи кооперативу, в свою чергу житлово-будівельні, садово-городні - це напрями діяльності кооперативу.

З огляду на викладене вище, дослідивши витяги з Єдиного державного реєстру та Статути відповідача у різних редакціях, колегія суддів встановила, що відповідач за організаційно-правовою формою є кооперативом, тип такого кооперативу обслуговуючий, а у 2017 році змінився лише напрямок діяльності такого кооперативу з житлово-будівельного та садово-городній.

Таким чином, хибним є висновок суду першої інстанції про те, що 23.03.2017 змінилася організаційно-правова форма відповідача, адже він як був, так і залишився кооперативом, а змінився виключно напрям діяльності.

Проте, у наявних матеріалах справи відсутні, а сторонами не надано доказів на підтвердження того, що 24.03.2017 або в будь-який інший період, проводилася реорганізація кооперативу, зокрема проводилася зміна організаційно-правової форми.

Крім того, за приписами ст. 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи. Отже навіть у випадку перетворення, зміни організаційно-правової форми відповідача, позивач не втратив би статус члена кооперативу.

Отже хибними є висновки суду першої інстанції про те, що діяльність ЖБК «ДБК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» було припинено 24.03.2017, а згідно ст. 13 ЗУ «Про кооперацію», це автоматично спричинило втрату асоційованого членства ОСОБА_1 у такому кооперативі.

У даному випадку позивач звернувся з вимогою про стягнення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів у сумі 97 688,00 грн, які на переконання позивача є помилково сплаченими ним членськими внесками. З наданих позивачем квитанцій вбачається, що призначення платежу «помилкових», на думку позивача, оплат «членські внески». Таким чином, предметом позову є стягнення членських внесків, сплачених позивачем на користь відповідача.

Висновки щодо «природи» відносин між ОСОБА_1 та ОК «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» в частині стягнення членських внесків, були надані Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.11.2024 по справі №916/5182/23, якою було скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.05.2024 про закриття провадження та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2024 у справі №916/5182/23.

У даній постанові Верховний Суд, зокрема, зазначив наступне:

«Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою статті 20 ГПК України), зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, з огляду на предмет спору асоційованих членів обслуговуючого кооперативу необхідно вважати носіями корпоративних прав, а відносини між кооперативом та його асоційованими членами, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, - корпоративними.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що спір у даній справі виник між кооперативом та його асоційованим членом щодо стягнення членських внесків, які справляються для забезпечення поточної діяльності кооперативу, колегія суддів доходить висновку, що у силу положень пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України ця справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Подібних за змістом висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 11.09.2024 у справах № 916/5232/23 та №916/5527/23, від 19.09.2024 у справі № 916/2670/23, в яких розглядалися аналогічні позови ОК "Золоті ключі-1" до асоційованих членів кооперативу про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків, а також пені, інфляційних втрат, 3% річних та штрафу.»

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність розгляду даної справи у порядку цивільного судочинства.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство (неплатоспроможність) без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене вище, у даному випадку судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, з огляду на дані обставини, колегія суддів вважає за потрібне вийти за межі вимог апеляційної скарги, апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25 та направити справу на розгляд Господарського суду Одеської області.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ-1» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 про закриття провадження по справі №916/730/25 - скасувати.

Справу №916/730/25 направити на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.07.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: С.В. Таран

І.Г. Філінюк