ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/915/25

за позовом Фізичної особи-підприємця Клюєва Дмитра Сергійовича, м. Херсон

до Фізичної особи-підприємця Ткаленко Олександра Олександровича,

смт Козин, Київська область

про стягнення 995 716,48 грн

Суддя Христенко О.О.

представники:

від позивача: Карпюк А.В., адвокат, ордер серії АІ № 1703723 від 16.04.2025

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.03.2025 Фізична особа-підприємець Клюєв Дмитро Сергійович (далі-позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом (вх. № 365/25) до Фізичної особи-підприємця Ткаленко Олександра Олександровича (далі-відповідач) про стягнення 995 716,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 1-25.06.24 від 25.06.2024 в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду від 21.03.2025 відкрито провадження у справі № 911/915/25, розгляд справи за правилами загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 16.04.2025.

Ухвалами суду від 16.04.2025, 07.05.2025, 21.05.2025 підготовчі засідання у справі № 911/915/25 були відкладені на 07.05.2025, 21.05.2025, 16.06.2025.

16.06.2025 на електронну пошту суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому останній просив суд перенести судове засідання з розгляду справи № 911/915/25, у зв`язку із виконанням військових зобов`язань та бойових розпоряджень, про що відповідачем долучена довідка Військової частини НОМЕР_1 , видана солдату ОСОБА_1 .

Суд розглянувши дане клопотання відзначає наступне

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.04.2023 у справі № 914/2150/18, зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Отже, в контексті приписів п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Суд враховує висловлену в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19, від 17.01.2023 у справі № 501/1699/17, від 09.05.2023 у справі № 296/5671/21, позицію щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і Касаційний адміністративний суд (застосування п. 5 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України), зокрема, у постанові від 25.04.2024 у справі № 852/2а-1/24; Касаційний господарський суд (застосування п. 3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у постанові від 30.08.2024 у справі № 906/855/22.

В розрізі викладеного суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Пізніше Указами Президента України дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, який триває й досі.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування постановлено запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Водночас положення ст. 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Зі змісту положень Закону України «Про Збройні Сили України» вбачається, що військова частина є складовою структури Збройних Сил України військового формування, утвореного відповідно до законодавства України, на яке, згідно із ч. 2 ст. 17 Конституції України, покладається обов`язок щодо оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності, територіальної цілісності та недоторканності.

Відповідачем до матеріалів справи подано копію довідки військової частини НОМЕР_1 № 436 від 11.06.2025, видану солдату ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині № НОМЕР_1 з 07.03.2025 по теперішній час.

Відтак, наведені у справі докази, підтверджують перебування ОСОБА_1 (відповідача у справі) на військовій службі у складі Збройних Сил України, а саме у військовій частині, яка утворена відповідно до законодавства України, входить до складу Збройних Сил України, переведена на штати воєнного часу та фактично виконує бойові (спеціальні) завдання в умовах воєнного стану. Отже, наявні правові підстави для визнання відповідача таким, що залучений до виконання завдань із забезпечення обороноздатності держави, у розумінні спеціальних норм законодавства, зокрема Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність зупинення судового провадження у цій справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої статті 227 цього Кодексу до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З огляду наведеного провадження у справі № 911/915/25 належить зупинити до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 227, 229, 234, 235 ГПК України, -

постановив:

1. Зупинити провадження у справі № 911/915/254 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

2. Зобов`язати відповідача повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у визначеному законом порядку.

Ухвала суду підписана - 04.07.2025

Суддя О.О. Христенко