ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

01.07.2025 м. Дніпро Справа № 904/3915/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Золотарьова Я.С.) від 21.01.2025р. у справі № 904/3915/24

за позовом Керівника Криворізької південної окружної прокуратури в інтересах держави в особі: позивача-1: Гречаноподівської сільської ради, с. Гречані Поди, Криворізький район, Дніпропетровська область,

позивача - 2: Виконавчого комітету Гречаноподівської сільської ради, с. Гречані Поди, Криворізький район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2025р. у справі № 904/3915/24:

- позов задоволено у повному обсязі;

- визнано недійсною додаткову угоду №2 від 20.01.2022 до договору №56726/2022 від 10.01.2022, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" () та Виконавчим комітетом Гречаноподівської сільської ради;

- визнано недійсною додаткову угоду №3 від 18.08.2022 до договору №56726/2022 від 10.01.2022, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" () та Виконавчим комітетом Гречаноподівської сільської ради;

- визнано недійсною додаткову угоду №5 від 20.09.2022 до договору №56726/2022 від 10.01.2022, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" () та Виконавчим комітетом Гречаноподівської сільської ради;

- визнано недійсною додаткову угоду №6 від 17.10.2022 до договору №56726/2022 від 10.01.2022, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" () та Виконавчим комітетом Гречаноподівської сільської ради;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4Д, ідентифікаційний код в ) на користь Виконавчого комітету Гречаноподівської сільської ради (53732, Дніпропетровська область, с. Гречані Поди, вул. Степова, 1б; ідентифікаційний код 41060223) грошові кошти у розмірі 75 529,28 грн.;

- стягнуто з Виконавчого комітету Гречаноподівської сільської ради (53732, Дніпропетровська область, с. Гречані Поди, вул. Степова, 1б; ідентифікаційний код 41060223) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4Д, ідентифікаційний код в ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2025р. у справі № 904/3915/24 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог прокурора відмовити.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2025р. у справі № 904/3915/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.07.25р. о 10:00 год.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 904/3915/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Так, під час перегляду оскаржуваного судового рішення у даній справі судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою від 29.01.2025р. Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн. за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024р.

Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи, спір у якій виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, вартість 1кВт/год електроенергії сукупно зросла з 1,87999987 грн до 3,7741237 грн, що призвело до підвищення ціни на 100,75 % від тієї, що визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів її постачання, враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає необхідним відступити (шляхом уточнення) від висновків щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду, вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на енергетичному ринку, при цьому обмеження у 10 % рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому загальна ціна договору не повинна змінюватися, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

Колегія суддів Касаційного господарського суду акцентує увагу, що у період існування спірних відносин як у цій справі, так і у справі № 922/2321/22 (в якій Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 24.01.2024) положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» діяли у двох редакціях (в редакції Закону № 114- ІХ та в редакції зі змінами, внесеними Законом № 1530-IX). При цьому, як стверджує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зробила висновки щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, не врахувавши зміни, що були внесені Законом № 1530-IX.

З огляду на наведене Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду робить висновок, що учасники публічних закупівель фактично мають два варіанти поведінки, що у свою чергу не забезпечують дотримання принципу належного урядування з огляду на їх непослідовність:

1) запропонований Міністерством економіки України, а саме що під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

2) висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за яким у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Резюмуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що у цьому випадку підставами, за умови існування яких можливо здійснити відступ від уже сформованої правової позиції Верховного Суду, зокрема, є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування зазначеної норми в редакції зі змінами, внесеними Законом № 1530-IX;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»: Міністерство економіки України вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, у той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як саме справа, яка розглядається господарським судом, пов`язана зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлена неможливість розгляду справи.

Апеляційний суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Прокурор у своєму позові вказує, що відбувалася зміна ціни за спірними додатковими угодами після укладання договору про закупівлю за одиницю товару в бік збільшення на 43,5% від первинної ціни за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, що суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а також інтересам держави в частині недотримання вимог щодо максимальної економії та ефективності витрачання публічних коштів, виділених на цю закупівлю, що є підставою для визнання спірних додаткових угод недійсними та стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення сторонами договору постачання (закупівлі) електричної енергії № 56726/2022 від 10.01.2022р., додаткових угод до нього, наявність/відсутність підстав для їх укладення та для визнання їх недійсними та стягнення різниці в ціні.

Аналіз процесуальних документів у справах № 920/19/24 та № 904/3915/24 свідчить, що правовідносини у цих справах є подібними, адже досліджуються обставини щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі» в аспекті питання про те, чи дозволяють приписи зазначеної норми збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

Ухвалою від 09.04.2025р. справу № 920/19/24 прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 21.05.2025р.

Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2025р. повідомлено учасників справи № 920/19/24 (провадження № 12-16гс25), що судове засідання з розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» на рішення Господарського суду Сумської області від 26 червня 2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 жовтня 2024 року відбудеться 16 липня 2025 року.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах.

Враховуючи предмет та підстави спору, характер спірних правовідносин, пов`язаних із сферою публічних закупівель, з огляду на наявність виключної правової проблеми щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі», а правовий висновок Верховного Суду у справі № 920/19/24 впливає та має суттєве значення для вирішення питання у справі № 904/3915/24, що розглядається, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2025р. у справі № 904/3915/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про зупинення провадження у справі № 904/3915/24 - задовольнити.

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2025р. у справі № 904/3915/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Право на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції та строки оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 03.07.2025р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд