ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/384/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)
до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 149)
про стягнення 2794222,61 грн.
за участю представників:

позивача - Гур`янов С.Б.;

відповідача - Квіцінська А.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Акціонерного товариства "Харківобленерго" про стягнення 2671761,13 грн., з яких: 3% річних у розмірі 743138,19 грн., інфляційні втрати у розмірі 1928622,94 грн., а також судові витрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0524-03041-ПД від 01.01.2024 в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг.

Разом з тим, 12.02.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. №3824), в якій просить суд долучити заяву про усунення недоліків позовної заяви про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з передачі електричної енергії до матеріалів справи. Долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору за подання до суду позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 11.03.2025 об 11:00.

28.02.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від АТ "Харківобленерго" зареєстровано клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. №5350), в якому просить продовжити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.03.2025 клопотання АТ "Харківобленерго" про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. №5350 від 28.02.2025) задоволено. Продовжено АТ "Харківобленерго" строк на подання відзиву на позовну заяву до 10.03.2025 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.03.2025 у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи та надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, підготовче засідання відкладено на 25.03.2025 о 12:20 на підставі статті 183, 232, 233 ГПК України.

14.03.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №6659), в якому відповідач просить суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог відмовити. Разом з тим, просить суд у разі задоволення позовних вимог зменшити суму штрафних санкцій на 95%, який досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

В обґрунтування заперечень проти позовних вимог у вказаній заяві по суті справи відповідачем зазначено, що наказом ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 07.06.2024 №344 затверджено умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. За умовами вказаного договору, а саме п. 3.7. користувач (АТ "Харківобленерго") здійснює розрахунок з ОСП (ПрАТ НЕК "Укренерго") за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Таким чином, відповідач вважає, що позивач проводить нарахування 3% річних з порушенням п. 3.7. договору, а саме позивачем не враховано обов`язок АТ "Харківобленерго" здійснити розрахунок саме до 15 числа наступного розрахункового місяця за фактичний обсяг отриманих послуг. Крім того, зазначено, що у розрахунку за період з 16.10.2024 по 29.12.2024 вказано не вірну кількість днів прострочення - 93, замість вірної - 75. Відповідачем зазначено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є не вірним, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що виходячи з практики Верхового Суду, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

21.03.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано заяву про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду (вх. №7254), в якій з викладеним обґрунтуванням просить суд долучити заяву про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду до матеріалів справи. Відмовити в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Харківобленерго" про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позов та залишити відзив на позов без розгляду. Вирішувати справу №922/384/25 за наявними матеріалами.

25.03.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. №7491), в якому просить суд визнати поважними причини пропуску АТ "Харківобленерго" процесуального строку на подання до суду відзиву на позовну заяву. Поновити АТ "Харківобленерго" пропущений процесуальний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.03.2025 з метою реалізації принципів рівності та змагальності сторін, а також повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи завдання та основні засади господарського судочинства, керуючись статтями 2, 42, 119, 165, 232-235 ГПК України, у задоволенні заяви про залишення відзиву на позовну заяву відмовлено Клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено. Поновлено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та долучено його до матеріалів справи. Разом з тим, встановлено позивачу строк у п`ять календарних днів з дня постановлення даної протокольної ухвали для подання до суду відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам статті 166 ГПК України. Також, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи та надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, підготовче засідання відкладено на 08.04.2025 об 11:30 на підставі статті 183, 232, 233 ГПК України.

08.04.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. №8625), в якій просить суд прийняти до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог у справі та розглядати позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Стягнути з Акціонерного товариства "Харківобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" суму інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 1928622,94 грн. та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання у 925752,67 грн. Разом з тим, судові витрати просить покласти на Акціонерне товариство "Харківобленерго".

В обґрунтування заяви про збільшення позовних вимог зазначено, що договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління 2350-03032-ПД від 01.01.2024 (в редакції договору від 07.06.2024 р.) є діючим і послуги надаються безперервно, включаючи в тому числі період після відкриття провадження у справі, а тому позивач вважає за необхідне звернутися до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Зазначає, що при поданні позовної заяви за період з вересня 2024 р. по грудень 2024 р. були враховані наступні Акти про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та Акти коригування до актів про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, саме:

1) 30.09.2024 Акт від 30.09.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0010098 на суму 38845316,93 грн.;

2) 31.10.2024 Акт від 31.10.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0010858 на суму 45456759,58 грн.;

3) 30.11.2024 Акт від 30.11.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0011623 на суму 50846652,86 грн.

4) 05.12.2024 Акт від 05.12.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА_К-0002938, вартість та обсяг послуги збільшено на суму 18364,58 грн.;

5) 31.12.2024 Акт від 31.12.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на суму 56105183,74 грн.

6) 03.01.2025 Акт від 03.01.2025 за послуга з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА_К-0002966, вартість та обсяг послуги зменшено на суму -9078,77 грн. (коригування жовтня 2024 року).

Вказує, що загалом Актів приймання-передачі послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та Актів коригування до Актів приймання-передачі підписано на суму 191263198,92 грн. Повідомляє, що за період з вересня 2024 р. по грудень 2024 р. відповідачем сплачено за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління грошові кошти в сумі 274187469,80 грн., частина з яких пішла на погашення заборгованості попередніх періодів. 24.01.2025 року (платіжна інструкція №1081 від 24.01.2025 р. на суму 4936603,13 грн.)

Звертає увагу, що АТ "Харківобленерго" погашено заборгованість за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з вересня 2024 р. по грудень 2024 р.

Разом з тим, за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р. сторонами договірних відносин підписано нові документи щодо надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (Акти приймання-передачі, Акти коригування до Актів приймання-передачі), а саме: 1) 31.01.2025 Акт від 31.01.2025 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0013202 на суму 51401278,44 грн.; 2) 28.02.2025 Акт від 28.02.2025 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0013979 на суму 50819890,54 грн.

Підписанням актів за період з січня 2025 року по лютий 2025 року сторони підтверджують факт належного надання ОСП Послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління Користувачу, відповідно до умов Договору.

Крім цього, підписанням цих актів Користувач підтвердив, що не має претензій до ОСП стосовно наданої Послуги за розрахункові періоди. Загалом Актів приймання - передачі послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р. підписано на суму 102221168,98 грн.

Одночасно, за період січня 2025 р. по даний час відповідачем здійснена повна оплата послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме: 31.01.2025 (платіжна інструкція №1974 від 31.01.2025 р.) на суму 16035601,98 грн.; 31.01.2025 (платіжна інструкція №1975 від 31.01.2025 р.) на суму 16735591,06 грн.; 24.02.2025 шляхом зміни призначення платежу згідно листа №15213/01 від 18.02.2025 сплачено 35913,34 грн.; 28.02.2025 оплата за посл.з диспетч.(оперативно-технологічного) управління (січень 2025 р.) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №3657 від 28.02.2025) на суму 18000000,00 грн.; 31.03.2025 оплата за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічн.) управління (лютий 2025 р.) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №6258 від 31.03.2025 ) на суму 41500000,00 грн. (частина сплаченої суми в розмірі 594172,06 грн. зараховується в рахунок оплати боргу за січень 2025, а залишок в сумі 40905827,94 грн. зараховується на оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за лютий 2025 р.); 31.03.2025 оплата за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (березень 2025 р) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №6258 від 31.03.2025 ) на суму 8045662,95 грн. (з них, в рахунок оплати боргу за лютий 2025 року зараховується 1414062,60 грн., а залишок 6631600,25 грн. залишається на подальшу оплату послуг з диспетч. (операт.-технологічн.) управління за березень 2025 року); 31.03.2025 оплата за послуги з диспетчерського (операт.-технологічн.) управління (лютий 2025 р.) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція № 6255 від 31.03.2025 р.) на суму 8500000 грн.

Позивач резюмує, що відповідачем сплачено за послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в загальному розмірі 102221168,98 грн. за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р., а тому за вказаний період на дату звернення із заявою про збільшення позовних вимог заборгованість (сума основного боргу) у відповідача відсутня. Зазначає, що за період підготовчого провадження у справі, станом на 03.04.2025 згідно статті 625 ЦК України на прострочену заборгованість відповідача, позивачем донараховано: інфляційні втрати 0,00 грн. та 3% річних у розмірі 182614,48 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що загальні позовні вимоги, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог становлять: інфляційні втрати у розмірі 1928622,94 грн. та 3% річних у розмірі 925752,67 грн.; Всього - 2854375,61 грн.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2025 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 29.04.2024 о 10:30 на підставі статті 177, 183, 232, 233 ГПК України.

16.04.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відповідь на відзив (вх. №9429), в якій позивач просить суд долучити відповідь на відзив до матеріалів справи та врахувати при ухваленні рішення у справі. Задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування заперечень проти доводів відповідача, позивачем у вказаній заяві по суті справи зазначено, що згідно з умовами пункту 2.5. договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги що використовується для визначення планової вартості послуги визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку за кожну декаду розрахункового періоду.

Звертає увагу, що відповідно до пункту 3.7 користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). За п. 4.2.1. договору на користувача покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.

Позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у строки та терміни, визначені умовами договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за договором №0534-03041-ПД від 01.01.2024 р., у позивача згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

Отже, позивач резюмує, що оплаті підлягають як планова вартість послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків так і фактична вартість послуги, яка може змінюватися на підставі актів коригування. Сума заборгованості в розрахунковому періоді (1 календарний місяць) може змінюватися до 5 разів (без врахування оплат). Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги. При розрахунку інфляційного збільшення позивачем не було порушено математичну послідовність, яка закладена Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 та Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Разом з тим, вважає, що клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 95% є безпідставним, необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

21.04.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заперечення на відповідь на відзив (вх. №9853), в яких відповідач доповнює викладені у відзиві на позовну заяву заперечення, просить суд долучити заперечення на відповідь на відзив до матеріалів справи та у задоволенні позову відмовити, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

25.04.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заперечення на заяву про збільшення позовних вимог (вх. №10219), в яких з викладеним обґрунтуванням просить суд відмовити у задоволенні заяви про зміну предмету позову з її приєднанням до матеріалів справи, які досліджено та долучено до матеріалів справи.

25.04.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про зменшення компенсаційних витрат в порядку ст. 233 ГК України (вх. №10239), яке досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

29.04.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано клопотання про долучення документів в порядку ст. 42 ГПК України, в якому з огляду на висловлені відповідачем заперечення, а також з`ясовані в судовому засіданні обставини справи, просить долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості відповідача станом на 29.04.2025 та здійснювати розгляд справи з урахуванням оновленого розрахунку, відповідно до якого позивачем було розраховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 865599,67 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1928622,94 грн., яке досліджено та долучено судом та продовжено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням наведеного.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06.05.2025 о 10:15 на підставі статті 183, 232, 233 ГПК України.

06.05.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано заперечення (письмові пояснення) щодо клопотання про зменшення компенсаційних нарахувань (вх. №11049), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 1, 2 статті 169 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення закріплені у статті 170 ГПК України.

Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов`язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Верховний Суд у постанові від 18.10.2022 у справі №910/18639/21 виснував, що збільшення жодним чином не пов`язане зі зміною предмета чи підстав позову в первісній редакції та не є додатковою позовною вимогою, отже, збільшення розміру позовних вимог є лише зміною (збільшенням) матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.05.2025 враховуючи, що подана заява про збільшення розміру позовних вимог полягає у збільшенні матеріально-правової вимоги позивача до відповідача в частині 3% річних, що не суперечить процесуальному законодавству, підписана повноважною особою, подана у строки, встановлені пунктом 2 частини 2 статті 46 ГПК України, відповідає вимогам до форми та змісту письмової заяви. До вказаної заяви додано докази надіслання такої на адресу інших учасників справи, а також докази доплати судового збору у передбаченому законодавством порядку та розмірі, а тому заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. №8645 від 08.04.2025) прийнято до розгляду та подальший розгляд справи вирішено здійснювати з її урахуванням на підставі статті 183, 232-235 ГПК України.

Також, враховуючи, що у справі виконані усі завдання підготовчого засідання, визначені частиною 1 статті 177 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2025 об 11:30 на підставі статті 183, пункту 3 частини 2 статті 185, 232, 233 ГПК України.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.05.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 05.06.2025 о 12:00 на підставі статті 201, 216, 232, 233 ГПК України.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.06.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 24.06.2025 о 10:30 на підставі статті 201, 216, 232, 233 ГПК України.

24.06.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано клопотання про долучення документів у справі №922/384/25 (вх. №14862), в якому зазначає, що 07.04.2025 р. під час підготовчого провадження у справі, позивачем через підсистему "Електронний суд" подано заяву про збільшення позовних вимог, до якої було долучено не всі наявні у сторони додатки, що було з`ясовано під час підготовчого судового засідання у справі. З метою усунення даного недоліку, позивач просить долучити до матеріалів справи підписані сторонами Акти приймання-передачі послуги та докази часткової оплати наданих послуг (платіжні інструкції).

Враховуючи, що подана заява є доповненням до заяви про збільшення розміру позовних вимог, яку подано позивачем та прийнято судом на стадії підготовчого засідання, з`ясування судом відповідного питання під час підготовчого засідання, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача, означене клопотання долучено судом до справи та подальший розгляду справи вирішено здійснювати з його урахуванням та доданих до нього документів.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позовну заяву підтримав та просив суд задовольнити з урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог та доповнень до означеної заяви. Проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру компенсаційних витрат заперечив та просив суд у задоволенні відмовити.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти задоволення позовної заяви заперечив, просив суд відмовити у задоволенні. Водночас підтримав подане клопотання про зменшення розміру компенсаційних витрат, яке просив суд задовольнити.

Матеріали справи свідчать, що учасники справи повідомлені судом належним чином про розгляд даної справи та судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення своїх правових позицій, надання доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своєї правової позиції по справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та вирішення господарського спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також заслухавши думку присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд зазначає наступне.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - НЕК "Укренерго", позивач, ОСП, виконавець) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі ДП "НЕК "Укренерго") відповідно до ст. 108 ЦК України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 №802, п. 3.2 Статуту НЕК "Укренерго"

НЕК "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

На виконання вимог законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю Постановою від 14.03.2018 року №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" та постановою від 14.03.2018 року №309 "Про затвердження кодексу системи передачі" затвердила типові форми договорів. Договори є публічними договорами приєднання.

Згідно статті 634 ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії" та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), від 14.03.2018 №309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 №1763, ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" наказом від 22.12.2023 №742 затвердило умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Умови договору набирають чинності з 01.01.2024 р.

Заявою приєднанням до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (за підписом заступника директора комерційного з ринкових операцій та розрахунків Соловйової Наталії Григорівни,) Акціонерне товариство "Харківобленерго" на підставі вільного волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі, засвідчила дане приєднання та підтвердила згоду на автоматизовану обробку персональних даних згідно з чинним законодавством та можливу їх передачу третім особам, які мають право на отримання цих даних згідно з чинним законодавством, а також підтвердила ознайомлення з текстом договору.

Із матеріалів справи убачається, що на виконання вимог постанови НКРЕКП від 29.09.2023 №1763 та згідно наказу №742 від 22.12.2023, позивачем забезпечено укладення з користувачами системи передачі договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління шляхом приєднання за спрощеною процедурою та направило на адресу АТ "Харківобленерго" повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (вих. № 01/61610 від 15.11.2023) яким проінформувало користувача про приєднання до умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі договір). Ідентифікатор договору №0524-03041-ПД. Дата акцептування 01.01.2024. Даний договір встановлює права та обов`язки ОСП та Користувача за всіма видами його діяльності на ринку електричної енергії.

Укладений між позивачем та відповідачем договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0524-03041-ПД від 01.01.2024 є публічним, укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК "Укренерго". Наказом НЕК "Укренерго" №334 від 07.06.2024 затверджені нові умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Згідно умов пункту 2.1. договору, цей договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим договором ОСП безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи (ОЕС) України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавним лініям зв`язку (ОЕС) України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі послуга). Послуга, яка надається за цим договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010) має код 35.12.

Згідно пункту 3.1 договору, ціна договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів нарастаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Пунктом 3.2. договору визначено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП, відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється OCП на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.

Відповідно до умов пункту 3.4. договору, планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Відповідно до умов пункту 2.5. договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги що використовується для визначення планової вартості послуги визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку за кожну декаду розрахункового періоду.

Умовами пункту 3.7 передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості фактично наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в "Системі управління ринком", що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту надання послуги (включно), або Акт надання Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді виконавець ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники Акту надання послуги та/або акту коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. У разі виникнення розбіжностей за отриманими від ОСП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та /або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акту. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акту надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Згідно з постановою НКРЕКП №1763 від 29.09.2023 листи про планові обсяги надання послуги до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" не направляються/надсилаються, що передбачено умовами договору.

Згідно пункту 4.2.1. договору на користувача покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.

Позивачем в обґрунтування позовної заяви зазначено про належне виконання взятих на себе обов`язків за договором та надано послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління відповідно до умов договору та направлено користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) Акти надання послуги.

Матеріали справи свідчать, що за період з вересня 2024 р. по грудень 2024 р. між позивачем та відповідачем підписано наступні Акти надання послуг та Акти коригування до актів надання послуги:

1) 30.09.2024 Акт від 30.09.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0010098 на суму 38845316,93 грн.;

2) 31.10.2024 Акт від 31.10.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0010858 на суму 45456759,58 грн.

3) 30.11.2024 Акт від 30.11.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0011623 на суму 50846652,86 грн.;

4) 05.12.2024 Акт від 05.12.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА_К-0002938, вартість та обсяг послуги збільшено на суму 18364,58 грн.;

5) 31.12.2024 Акт від 31.12.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на суму 56105183,74 грн.;

6) 03.01.2025 Акт від 03.01.2025 за послуга з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА_К-0002966, вартість та обсяг послуги зменшено на суму -9078,77 грн. (коригування жовтня 2024 року).

Підписанням актів за період з вересня 2024 року по грудень 2024 року cторони підтверджують факт належного надання ОСП послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачу, відповідно до умов Договору.

Крім цього, підписанням цих актів користувач підтвердив, що не має претензій до ОСП стосовно наданої послуги за розрахункові періоди. Загалом Актів приймання - передачі послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та Актів коригування до Актів приймання-передачі підписано на суму 191263198,92 грн.

Окрім того, матеріали справи містять оформлені позивачем рахунки-фактури:

№ДУ-037721/0524-03041-ПД від 15.09.2024 на суму 12922362,65 грн. з ПДВ;

№ДУ-0038450/0524-03041-ПД від 25.09.2024 на суму 13238073,36 грн. з ПДВ;

№ДУ-0039180/0524-03041-ПД від 05.10.2024 на суму 12754037,78 грн. з ПДВ;

№ДУ-0039924/0524-03041-ПД від 11.10.2024 на суму 230070443,38 грн. з ПДВ.

№ДУ-0040652/0524-03041-ПД від 15.10.2024 на суму 13122447,89 грн. з ПДВ;

№ДУ-0041385/0524-03041-ПД від 25.10.2024 на суму 14736165,23 грн. з ПДВ;

№ДУ-0042118/0524-03041-ПД від 05.11.2024 на суму 17140080,41 грн. з ПДВ;

№ДУ-0042858/0524-03041-ПД від 11.11.2024 на суму 220191277,95 грн. з ПДВ;

№ДУ-0043604/0524-03041-ПД від 15.11.2024 на суму 16471611,46 грн. з ПДВ;

№ДУ-0044348/0524-03-41-ПД від 25.11.2024 на суму 17016771,18 грн. з ПДВ;

№ДУ-0045098/0524-03041-ПД від 05.12.2024 на суму 17352095,80 грн. з ПДВ;

№ДУ-0045855/0524-03041-ПД від 11.12.2024 на суму 186731862,99 грн. з ПДВ;

№ДУ-0046604/0524-03041-ПД від 15.12.2024 на суму 18145779,20 грн. з ПДВ;

№ДУ-0047340/0524-03041-ПД від 24.12.2024 на суму 18581904,12 грн. з ПДВ;

№ДУ-0048082/0524-03041-ПД від 05.01.2025 на суму 19009821,00 грн. з ПДВ.

№ДУ-0048834/0524-03041-ПД від 11.01.2025 на суму 4936603,13 грн. з ПДВ

Разом з тим, матеріали справи свідчать та позивачем зазначено, що за період з вересня 2024 р. по грудень 2024 р. відповідачем було сплачено за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління грошові кошти в сумі 274187469,80 грн., частина з яких врахована на погашення заборгованості попередніх періодів.

Згідно платіжної інструкції №1081 від 24.01.2025 на суму 4936603,13 грн. відповідачем сплачено заборгованість за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з вересня 2024 р. по грудень 2024 р.

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р. сторонами договірних відносин підписано документи щодо надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (Акти приймання-передачі, Акти коригування до Актів приймання-передачі), а саме:

1) 31.01.2025 Акт від 31.01.2025 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0013202 на суму 51401278,44 грн.;

2) 28.02.2025 Акт від 28.02.2025 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №ДУА-0013979 на суму 50819890,54 грн.

Підписанням вказаних актів за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р. сторони підтверджують належне надання ОСП послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачу, відповідно до умов договору.

Крім цього, підписанням цих актів користувач підтвердив, що не має претензій до ОСП стосовно наданої послуги за розрахункові періоди. Загалом Актів приймання - передачі послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р. підписано на суму 102221168,98 грн.

Окрім того, матеріали справи містять оформлені позивачем рахунки-фактури:

№ДУ-0049574/0524-03041-ПД від 15.01.2025 на суму 16035601,98 грн. з ПДВ;

№ДУ-0050306/0524-03041-ПД від 25.01.2025 на суму 16735591,06 грн. з ПДВ;

№ДУ-0051036/0524-03041-ПД від 05.02.2025 на суму 18627865,46 грн. з ПДВ;

№ДУ-0051780/0524-03041-ПД від 11.02.2025 на суму 18630085,40 грн. з ПДВ;

№ДУ-0052511/0524-03041-ПД від 14.02.2025 на суму 16933670,88 грн. з ПДВ;

№ДУ-0053246/0524-03041-ПД від 25.02.2025 на суму 18785465,17 грн. з ПДВ;

№ДУ-0053977/0524-03041-ПД від 05.03.2025 на суму 15062492,76 грн. з ПДВ;

№ДУ-0054723/0524-03041-ПД від 11.03.2025 на суму 51445249,76 грн. з ПДВ.

Також матеріали справи свідчать та позивачем зазначено, що за період з січня 2025 по даний час відповідачем здійснена повна оплата послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме: 31.01.2025 (платіжна інструкція №1974 від 31.01.2025) на суму 16035601,98 грн.; 31.01.2025 (платіжна інструкція №1975 від 31.01.2025) на суму 16735591,06 грн.; 24.02.2025 шляхом зміни призначення платежу згідно листа №15213/01 від 18.02.2025 сплачено 35913,34 грн.; 28.02.2025 оплата за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (січень 2025) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №3657 від 28.02.2025) на суму 18000000,00 грн.; 31.03.2025 оплата за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (лютий 2025 р.) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №6258 від 31.03.2025) на суму 41500000,00 грн. (частина сплаченої суми в розмірі 594172,06 грн. зараховується в рахунок оплати боргу за січень 2025, а залишок в сумі 40905827,94 грн. зараховується на оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за лютий 2025 р.); 31.03.2025 оплата за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (березень 2025 р.) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №6258 від 31.03.2025) на суму 8045662,95 грн. (з них, в рахунок оплати боргу за лютий 2025 р. зараховується 1414062,60 грн., а залишок 6631600,25 грн. залишається на подальшу оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за березень 2025 р.); 31.03.2025 оплата за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (лютий 2025 р.) згідно з договором від 01.01.2024 №0524-03041-ПД (платіжна інструкція №6255 від 31.03.2025 р.) на суму 8500000 грн.

Отже, відповідачем сплачено за послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в загальному розмірі 102221168,98 грн. за період з січня 2025 р. по лютий 2025 р., а тому за вказаний період на дату звернення із заявою про збільшення позовних вимог заборгованість (сума основного боргу) у відповідача відсутня.

Відповідно до пункту 7.8. договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг за договором, позивачем проведено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України, який з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх. №8645 від 08.04.2025) та оновленого розрахунку, що доданий до клопотання (вх. №10471 від 29.04.2025) становить: інфляційні втрати у розмірі 1928622,94 грн. та 3% річних у розмірі 865599,67 грн., які залишаються відповідачем не сплачені.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як зазначено в статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що диспетчерським управлінням є оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки.

Отже, укладаючи та підписуючи договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0524-03041-ПД від 01.01.2024 сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

Беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах даної справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означеного договору, суд вважає його належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із змісту наведеної норми права слідує, що однією із основних умов виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. При цьому коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані належним чином у встановлені строки. У разі ж коли сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц зазначив, що принцип належного виконання зобов`язання полягає в тому, що виконання має бути проведене, зокрема у належний строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з умовами пункту 2.5. договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги що використовується для визначення планової вартості послуги визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку за кожну декаду розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 3.7. користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). За п. 4.2.1. договору на користувача покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.

Матеріали справи свідчать, що підписанням актів за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року cторони підтверджують факт належного надання ОСП послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачу, відповідно до умов договору. Крім цього, підписанням цих актів користувач підтвердив, що не має будь-яких претензій до ОСП стосовно наданої послуги за розрахункові періоди. При цьому рахунки за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надіслані позивачем в системі управління ринком АСКОД НЕК "Укренерго" онлайн та доставлено до контрагента.

Водночас матеріали справи не містять заперечень щодо прийняття послуг за відповідними актами з боку відповідача або будь-яких інших претензій щодо належного виконання позивачем умов договору. Поряд з цим, матеріали справи свідчать та відповідачем у заявах по суті справи підтверджено порушення останнім погоджених умовами договору строків здійснення своєчасних розрахунків за надані послуги.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 525 ЦК України та частини 7 статті 193 ГК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями чинного законодавства України, а саме статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17).

Суд зазначає, що вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Визначені частиною 2 статті 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані.

При здійснення розрахунку суд враховує, що нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання (правова позиція щодо порядку нарахування інфляційних викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/190/18 від 04.06.2019 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі №905/600/18 від 05.07.2019.

Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0524-03041-ПД від 01.01.2024 для розрахунку за ним встановлено два види обсягу послуги: плановий та фактичний, які використовуються одночасно та не виключають один одного.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, плановий та фактичний обсяг взаємопов`язані та не замінюють один одного, і у відповідача відсутнє право вибору платити за плановий чи за фактичний обсяг. Це означає, що строки виникнення зобов`язання з оплати планового обсягу послуги та фактичного обсягу, а також прострочка їх виконання, обчислюються окремо для кожного виду зобов`язання.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 04.07.2023 по справі №910/10061/22 виснував, що при розрахунку за послуги користувач та оператор системи передачі зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.

Отже, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах поетапної оплати планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із системою платежів і розрахунків, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання, і передбачає застосування правових наслідків порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статті 611, 625 ЦК України.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати за договором, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суми простроченої заборгованості.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг за договором, позивачем проведено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України, який з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх. №8645 від 08.04.2025) та оновленого розрахунку, що доданий позивачем до клопотання (вх. №10471 від 29.04.2025) у зв`язку із запереченнями відповідача, а також з метою більш повного та детального відображення здійснених розрахунків становить: інфляційні втрати у розмірі 1928622,94 грн. та 3% річних у розмірі 865599,67 грн.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого розрахунку 3% річних у розмірі 865599,67 грн. з урахуванням заперечень відповідача, суд зазначає, що вказаний розрахунок виконано без врахування законодавчих вимог та встановлених судом фактичних обставин справи, що мало наслідком виникнення арифметичної неточності.

Відтак, здійснивши власний розрахунок заявлених до стягнення 3% річних з огляду на вимоги законодавства, умови договору та обставини справи, суд зазначає, що обґрунтованими та правомірним до стягнення є 3% річних у розмірі 800117,00 грн.

Також перевіривши обґрунтованість та правомірність здійсненого позивачем детального розрахунку інфляційних втрат у розмірі 1928622,94 грн., розмір яких позивачем не збільшувався від початково заявленого розміру у позовній заяві, суд зазначає, що відповідний розрахунок є обґрунтованим, а позовна вимога про стягнення інфляційних втрат у заявленому розмірі, підлягає задоволенню.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що відповідачем подано клопотання про зменшення розміру компенсаційних витрат, про що суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами частини 4 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо вона значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Застосоване у статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій, оцінюючи обставини, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Так, зокрема, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

Частиною 2 статті 216 ГК України унормовано, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Разом з тим, суд приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 про те, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (пункт 8.38 постанови).

В ухвалі Велика Палата Верховного Суду від 28.02.2024 у справі №915/534/22, якою справу повернуто колегії Касаційного суду у складі Верховного Суду для розгляду, зокрема, вказала у справі №902/417/18, від висновків у якій вважає за необхідне відступити Касаційний господарський суд, зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшувати розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, тоді як підстави та обставини для такого зменшення процентів річних суд повинен встановлювати у кожному конкретному випадку.

В ухвалі від 18.12.2024 у справі №922/444/24 Велика Палата Верховного Суду підтримала свої висновки стосовно права суду зменшувати за певних умов розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України та зазначила, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не обґрунтував, у чому саме є складність тлумачення та застосування статті 625 ЦК України та правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №902/417/18 щодо права суду, враховуючи конкретні обставини справи, зменшити розмір процентів річних.

У постанові від 05.06.2024 у справі №910/14524/22, Велика Палата Верховного Суду також підтвердила наведений вище висновок та зазначила, що зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку, за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 у справі №915/1308/23.

В обґрунтування поданого клопотання відповідачем зазначено, що основним видом діяльності АТ "Харківобленерго" є надання послуг з розподілу на території м. Харкова та Харківської області. Протягом останніх років підприємства м. Харкова та Харківської області недобросовісно виконують свої договірні зобов`язання в частині оплати за отримані послуги з розподілу електричної енергії. Крім того, у зв`язку з форс-мажорними обставинами, які настали внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, що підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, а також обмеженнями користуватись коштами Товариства внаслідок початку процедури виведення АТ "Мегабанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, стало підставою для звернення до суду з даним клопотанням.

На території ліцензованої діяльності АТ "Харківобленерго", проводяться воєнні дії, відповідно підприємство позбавлене можливості здійснювати нормальну господарську діяльність враховуючи загрози для працівників та критично важливої інфраструктури підприємства, пошкодження якої матиме наслідком тяжкі наслідки для здоров`я людей, позбавлення електропостачання всієї Харківської області та міста Харків. Станом на сьогодні неможливим є ведення договірної діяльності, зважаючи на наявність вищезазначених обставин, що є надзвичайними та, що зумовлює важкий матеріальний стан підприємства. Підприємство зобов`язане ліквідувати всі наслідки втручання в системи електропостачання, які можуть виникнути внаслідок ведення бойових дій, що вимагає від АТ "Харківобленерго" резерву коштів для усунення можливих аварій та забезпечення діяльності критично важливої інфраструктури, без якої не можливе електропостачання всієї області. Всі кошти товариства мають бути спрямовані на забезпечення надійної та безперебійної роботи електромережі, а також на ліквідацію можливих аварій. Також, важливим є те що в насідок військової агресії рф АТ "Харківобленерго" спричинено збитків на загальну суму грн., що підтверджується витягом зі звітів про незалежну оцінку збитків АТ "Харківобленерго" за 2022, 2023 роки, листом СБУ та витягом з наказу Міністерства енергетики. Повідомляє, що незважаючи на тяжкий фінансовий стан, АТ "Харківобленерго" за період вересень грудень 2024 року було сплачено нарахування за договором в повному обсязі. Також просить суд врахувати, що оплата за листопад 2024 прострочена відповідачем лише на 15 днів, за грудень 2024 взагалі на 8 днів.

З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, а саме стислі строки погашення відповідачем заборгованості, збитковість відповідача, який надає послуги з розподілу електричної енергії та виконує мобілізаційне завдання під час введення військового стану, відсутність доказів завдання позивачу суттєвої шкоди порушенням зобов`язання, просить суд зменшити належні до стягнення 3% річних та інфляційні на 95%.

Заперечуючи проти вище вказаних доводів, позивач, зокрема, зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу та 3 % річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу позивача. Стверджує, що що судова практика, сформована Верховним Судом не передбачає можливості зменшення відсотків, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України менше ніж 3% як передбачено статті 625 ЦК України. Судова практика, сформована Верховним Судом взагалі не передбачає можливості зменшення інфляційних втрат. Щодо інфляційних втрат, їх розмір не підлягає зміні за жодних умов та є чітко регламентованим. Інфляційні втрати та три відсотки річних є частиною грошового зобов`язання відповідача та мають компенсаційний, а не штрафний характер

Крім того, зазначає, що Акціонерним товариством "Харківобленерго" допущено прострочення оплати наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, встановленої договором та діючим законодавством. Позбавлення позивача можливості реалізувати право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат призведе до того, що повернуті відповідачем грошові кошти через інфляційні процеси матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти мали б бути отримані. Вказує, що введення воєнного стану без доведення учасником справи причинно - наслідкового зв`язку між його введенням та неможливістю своєчасного виконання умов укладеного між сторонами договору, не свідчить про наявність підстав для зменшення нарахування відсотків річних, передбачених ст. 625 ЦК України. Тяжка економічна ситуація в країні спричинена військовою агресією носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Воєнний стан в Україні постійно збільшує рівень інфляції в економіці, а тому зменшення нарахування відсотків річних, передбачених статті 625 ЦК України знецінює кошти, що будуть отримані від відповідача. Згідно звіту про власний капітал за 2024 рік НЕК "Укренерго" має збиток у розмірі 0,00 грн., до якого входить у тому числі заборгованість і відповідача.

Отже, позивач вважає, що обставини які склалися між сторонами договірних відносин щодо своєчасності оплати наданих послуг з диспетчеризації не носять ознаки виняткового випадку і в зв`язку з цим, у відповідача не виникли законні підстави для зменшення компенсаційних нарахувань (зменшення на 95% належних до стягнення 3% річних та інфляційних).

У даному разі суд зазначає, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який наразі продовжено.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Загальновідомим та нормативно врегульованим є питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне здійснення господарської діяльності. Однак, ступінь цього впливу є різним.

Харківську міську територіальну громаду із центром у м. Харків, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022.

Загальновідомо, що з початком введення в Україні воєнного стану Харківська територіальна громада, на території якої розташован відповідач з перших днів знаходилась в зоні активних бойових дій, а саме місто Харків з перших днів прийняло на себе удар збройної агресії, яка триває до цього часу.

Відповідні обставини, в силу приписів частини 3 статті 75 ГПК України, є загальновідомими та такими, що не підлягають доведенню.

Очевидно, що в умовах воєнного стану господарюючі суб`єкти, що знаходяться на території Харківської міської територіальної громади із центром у м. Харків, зазнали на собі влив від військової агресії, що викликане припиненням діяльності багатьох із них, порушенням господарських ланцюгів з суміжними підприємствами. Також, це порушення логістичних ланцюгів внаслідок перебування частини територій України під окупацією, дефіцит транспортних потужностей, дефіцит рухомого складу, руйнація шляхів сполучення. Це руйнація виробничих приміщень та інших потужностей внаслідок ракетних, артилерійських обстрілів та інших бойових дій. Це дефіцит робочої сили внаслідок процесів мобілізації, евакуації населення тощо.

Матеріали справи свідчать, що Акціонерне товариство "Харківобленерго" є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, зокрема, наступні види діяльності: 1) розподілення електроенергії (основний), код КВЕД 35.13.; 2) електромонтажні роботи, код КВЕД 43.21.; 3) ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування, код КВЕД 33.13.; 4) ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, код КВЕД 33.14.

Відповідно до Витягу з наказу Міністерства енергетики України від 02.08.2023 №232 "Про визначення підприємства паливно-енергетичного комплексу критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (Протокол №15)" Акціонерне товариство "Харківобленерго" є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, має стратегічне значення для економіки і безпеки держави відповідно до переліку об`єктів державної власності; має важливе значення для галузі національної економіки, задоволення потреб територіальної громади.

Відповідно до листа Служби безпеки України вих. №70/6-11834 від 29.11.2022 слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001255 від 12.05.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України.

Згідно звіту про незалежну оцінку збитків АТ "Харківобленерго" внаслідок збройної агресії Російської Федерації у 2022 р. від 29.08.2024, виконаного ТОВ "Північно-Східна Консалтингова Група" (сертифікат оціночної діяльності №108/22 від 28.02.2022) з метою визначення суми реальних збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії Російської Федерації для цілей подання заяв про компенсацію, а також подання позовів до судових інстанцій, зокрема міжнародних слідує, що сума реальних збитків - ,00 грн., упущеної вигоди - 639556636,00 грн., всього - ,00 грн.

Згідно звіту про незалежну оцінку збитків АТ "Харківобленерго" внаслідок збройної агресії Російської Федерації у 2023 р. від 30.08.2024, виконаного ТОВ "Північно-Східна Консалтингова Група" (сертифікат оціночної діяльності №108/22 від 28.02.2022) з метою визначення суми реальних збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії Російської Федерації для цілей подання заяв про компенсацію, а також подання позовів до судових інстанцій, зокрема міжнародних слідує, що сума реальних збитків - ,00 грн., упущеної вигоди у розмірі - 480038610,00 грн., всього - ,00 грн.

Із змісту вказаних звітів також убачається, що в структурі витрат превалюють витрати, пов`язані з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл, фонд заробітної плати, послуги оператора системи передачі, а також амортизація. Робочий капітал набув від`ємного значення, а показники ліквідності та автономії суттєво погіршилися. Стрімке зростання поточної дебіторської та кредиторської заборгованості. Кредиторська заборгованість зростала швидше, що в решті призвело до від`ємних значень робочого капіталу.

Резюмовано, що внаслідок збройної агресії рф, АТ "Харківобленерго" під час провадження господарської діяльності під час воєнних дій зазнало наступних негативних явищ: 1) пошкодження та знищення ліній електропередач, підстанцій, транспорту та інших основних засобів та товарно-матеріальних цінностей; 2) додаткові втрати при розподілу електроенергії, пов`язані із зміною схем подачі електроенергії внаслідок руйнування об`єктів задіяних у розподілі електроенергії; 3) додаткові витрати на аварійний ремонт енергорозподільчих потужностей; 4) додаткові витрати, пов`язані із неможливістю обліку електроенергії в зоні воєнних дій; 5) зниження обсягів розподіленої електроенергії, викликане зменшенням кількості споживачів у зв`язку із евакуацією населення із м. Харкова та Харківської області; 6) збільшення собівартості розподілу, яке викликано незапланованими втратами та порушенням запланованої структури закупівель електроенергії. В результаті цих обставин Акціонерне товариство "Харківобленерго" понесло реальні збитки внаслідок пошкодження основних засобів в ТМЦ, додаткові витрати на відновлення порушених прав (здійснення господарської діяльності) за рахунок власних оборотних коштів, а також понесло збитки у вигляді недоотриманої вигоди.

Наведене свідчить про те, що характер здійснюваної відповідачем діяльності в умовах правового режиму воєнного стану є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення міста Харкова та Харківської області. Така діяльність має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, задоволення потреб територіальної громади, а тому усвідомлюючи всю важливість своєї діяльності в реаліях сьогодення, останній продовжує її здійснювати та докладає зусиль щодо своєчасного здійсненого розрахунків за договірними зобов`язаннями.

Водночас суд приймає до уваги, що відповідач визнає існування взятих на себе договірних зобов`язань з оплати вартості наданих позивачем послуг. У заявах по суті справи відповідач фактично підтверджує порушення строків оплати вартості наданих послуг та зазначає, що такий строк порушення є незначним, а також звертає увагу на повне виконання взятих на себе договірних зобов`язань перед позивачем з оплати вартості наданих послуг.

З матеріалів справи убачається, що задля виконання умов договору, відповідач дійсно вживав заходи щодо вирішення питання оплати вартості наданих послуг, в тому числі після спливу погоджених строків оплати, що відповідачем було зроблено та оплачено значну вартість наданих послуг у повному обсязі, про що також зазначає позивач у заявах по суті справи та при здійсненні розрахунків враховує відсутність основної заборгованості.

Матеріали справи свідчать, що окрім здійсненого розрахунку та заявлених до стягнення 3% річних, позивачем також було застосовано до відповідача таку міру відповідальності, як стягнення інфляційних втрат, які є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Водночас загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер.

Таким чином, суд констатує, що відповідач у даному конкретному випадку діяв добросовісно, не уникав та не відмовлявся від виконання грошових зобов`язань перед позивачем, а свідомо бажав дотриматись засад добросовісності, розумності та справедливості під час їх виконання, що окреслені частиною 3 статті 509 ЦК України, а тому стягнення з відповідача 3% річних у повному обсязі поряд з заявленими до стягнення інфляційними втратами, не є співрозмірним з негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Відповідно до положень статті 3, частини 3 статті 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.

Суд вважає за необхідне звернутися до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 у справі №914/1954/20 звернув увагу, що суди мають враховувати принцип добросовісності - стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

З огляду на вказане, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Однак наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми перетворюється на несправедливий фінансовий тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

На обґрунтоване переконання суду, стягнення з відповідача інфляційних втрат та одночасне часткове стягнення 3% річних у зменшеному судом розмірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з незначним порушенням відповідачем умов договору в частині дотримання строків оплати.

На противагу зазначеному, стягнення з відповідача 3% річних у повному обсязі з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, надану їм правову оцінку, сплату основної заборгованості в повному обсязі до подання позовної заяви, стане для відповідача несправедливим фінансовим тягарем, що суперечитиме засадам добросовісності, розумності та справедливості в розумінні частини 3 статті 509 ЦК України, а також негативним чином позначиться на його господарській діяльності, яка має стратегічне значення в умовах правового режиму воєнного стану, зокрема у місті Харкова та Харківській області та відіграє важливу роль для вказаного регіону та його населення.

Зазначене свідчитиме про дотримання справедливого балансу інтересів сторін, не призведе до порушення засад розумності, справедливості та добросовісності, не стане для відповідача надмірним та несправедливим фінансовим тягарем.

Отже, враховуючи вище зазначене, з урахуванням важливості та необхідності дотримання балансу інтересів сторін у даному конкретному випадку, виходячи з міркувань розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, характер здійснюваної господарської діяльності, її суспільне значення, ступінь виконання відповідачем договірних зобов`язань в силу встановлених судом обставин справи, а саме вжиття заходів до виконання зобов`язань з оплати вартості наданих послуг у повному обсязі з незначним періодом прострочення, одночасне стягнення значного розміру 3% річних та інфляційних втрат, наявність ознак добросовісності у поведінці відповідача, наміру не ухилятися від виконання договірних зобов`язань, суд вбачає наявність низки виняткових обставин, з якими законодавством пов`язується можливість реалізації судом дискреційних повноважень для зменшення розміру 3% річних в силу конкретних обставин даної справи, а також наведеної вище правової позиції Верховного Суду щодо можливості реалізації судом відповідного права.

Водночас доводи відповідача щодо можливості зменшення судом заявлених до стягнення інфляційних втрат суд вважає за необхідне відхилити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/471/18 не було викладено висновків щодо можливості зменшення розміру інфляційних втрат, а тому заперечення позивача у відповідній частині є прийнятними.

Крім того, суд зауважує, що заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру компенсаційних витрат саме на 95% є безпідставним, оскільки суд має право зменшувати розмір 3% річних, а не фактично звільняти боржника від їх сплати, оскільки в такому разі нівелюється їх сутнісний зміст по відношенню до боржника (подібні висновки Верховного Суду у постановах від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 15.06.2022 у справі №922/2141/21).

Разом з тим, суд також вважає за необхідне відхилити посилання позивача у запереченнях проти заявленого клопотання про зменшення компенсаційних витрат на судову практику як безумовну підставу для відмови у задоволенні означеного клопотання, оскільки аналіз змісту судових рішень та сформовані у них висновки у наведених позивачем справах не є релевантними до фактичних обставин даної справи, а можливість зменшення судом заявлених до стягнення 3% річних відповідає висновкам Верховного Суду, що наведені судом вище.

Суд зазначає, що правочином (договором) є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а тому позивач повинен обґрунтувати підставу звернення до суду окремо по кожній вимозі та вказати конкретні докази на підтвердження викладених обставин - по кожному з договорів, які є самостійними правовідношеннями, що є підставою для виникнення у сторін цих правовідносин цивільних прав і обов`язків.

У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідних договорів, так і при їх виконанні, утворюється окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризується наявністю самостійних цивільно-правових наслідків. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою, на що звертає увагу Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі №910/4040/20.

Суд звертає увагу, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове правове регулювання спірних правовідносин (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц).

З огляду на вказане, на цілковите переконання суду, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін та верховенства права, обґрунтованим, розумним та справедливим слід вважати зменшений розмір 3% річних на 50%, який підлягає стягненню з відповідача у розмірі 400058,50 грн., а тому відповідне клопотання про зменшення розміру компенсаційних витрат в частині 3% річних підлягає частковому задоволенню. В задоволенні решти 3% річних суд вважає за необхідне відмовити. В задоволенні клопотання в частині зменшення інфляційних втрат суд також вважає за необхідне відмовити.

Суд констатує, що присудження до стягнення 3% річних у вказаному розмірі поряд з заявленими до стягнення інфляційними втратами, з урахуванням обставин справи, відповідає вимогам чинного законодавства України, є цілком адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, способом стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас суд враховує, що судовий збір у разі зменшення розміру 3% річних покладається на відповідача повністю, без урахування відповідного зменшення (висновки Верховного Суду у постанові від 03.04.2018 у справі №902/339/16).

Разом з тим, суд приймає до уваги, що згідно частин 1, 4 статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За змістом частин 5, 6 статті 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 по справі №916/228/22 зазначено, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Матеріали справи свідчать, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через систему "Електронний суд" та містить вимогу майнового характеру, яка з урахуванням збільшення позовних вимог (вх. №8645 від 08.04.2025) та подальшого їх уточнення (вх. №10471 від 29.04.2025) позивачем, складає 2794222,61 грн., а тому за вказану вимогу майнового характеру з огляду на частину 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" підлягав сплаті судовий збір у розмірі 33530,67 грн.

Водночас матеріали справи свідчать, що за звернення з позовною заявою до суду було сплачено судовий збір у розмірі 32061,14 грн. згідно платіжної інструкції №В-806 від 07.02.2025 (а.с. 70, т.с. I). При цьому позивачем сплачено судовий збір за звернення з заявою про збільшення позовних вимог у розмірі 2191,36 грн. згідно платіжної інструкції №В_2468 від 07.04.2025 (а.с. 158, т.с. I). Таким чином, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 34252,50 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, за звернення з позовною заявою до суду було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому розподіл судових витрат зі сплати судового збору з огляду на вище викладене здійснюється судом з огляду на судовий збір, який підлягав сплаті розмірі 33530,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 149, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ) 3% річних у розмірі 400.058,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 1.928.622,94 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 32744,87 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене в порядку, встановленому ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено "04" липня 2025 р.

Суддя Г.І. Сальнікова