ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2025 Справа № 914/1430/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Мандюк, розглянув матеріали

позивача: Приватного акціонерного товариства «Національна компанія «Укренерго», м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів

предмет позову: стягнення 70 347 414,65 грн.

підстава позову: порушення грошових зобов`язань,

за участю представників:

позивача: Остапенко Сергій Леонідович (в режимі відеоконференції),

відповідача: Лозовицький Максим Станісловович (в режимі відеоконференції),

встановив:

До Господарського суду Львівської області 08.05.2025 надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Національна компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 70 347 414,65 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

28.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/3538/23.

25.06.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі

У судовому засіданні 02.07.2025 представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження в цій справі, а представник позивача - заперечив.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА КЛОПОТАННЯ

Відповідач вказує, що предметом спору у справі є стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань на прострочену заборгованості по договору про надання послуг з диспетчерського управління. Стягнення основного боргу та 3 % річних з інфляційними втратим за попередній період, до 13.09.2024, є предметом спору в справі № 914/3538/23.

Відповідач заперечує позовні вимоги у зв`язку із невідповідністю відображених позивачем в актах наданих послуг обсягів електричної енергії та необґрунтованим включенням до обсягів наданих послуг об`ємів електричної енергії, що були експортовані до країн Європейського Союзу.

Предметом стягнення у справі № 914/3538/23 є вартість послуг за період липень - грудень 2023 року (з урахуванням збільшення позовних вимог) в розмірі 617 436 622, 89 грн, з яких: 567 869 097, 41 грн - основний борг, 16 055 360, 88 грн - 3% річних, 33 512 164, 60 грн інфляційні втрати.

Відповідач зазначає, що у справі що розглядається, не досліджуються обставини виникнення права позивача на суму основного боргу та період його виникнення та існування. Ці обставини розглядаються у справі № 914/3538/23, тому висновки суду у справі № 914/3538/23 матимуть преюдиційне значення для справи № 914/1430/25, а суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного і того ж питання. Відповідач також зауважує, що право на відшкодування 3 % річних та інфляційних втрат є похідним внаслідок підтвердженого права на суму основного боргу та строку його нарахування.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач заперечує стосовно зупинення провадження, зазначаючи, що у цій справі суд має змогу самостійно встановити та дати оцінку доказам щодо обставин, які підлягають доказуванню, з урахуванням предмету позову та заявлених його підстав. Крім того, відповідач, на думку позивача, звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі не вказав, які саме обставини будуть встановлені у справі № 914/3538/23 та матимуть преюдиційне значення для розгляду справи № 914/1430/25, і які з них не можуть бути встановлені та перевірені доказами в останній.

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку про його обґрунтованість та зазначає таке.

Відповідно до позовної заяви позивач виконує функції адміністратора розрахунків та адміністратора комерційного обліку. Тому між сторонами 04.05.2019 укладено договір про надання послуг з диспетчерського управління. За період липня жовтня 2023 року позивач надав відповідачу послугу, вартістю 380 335 784,05 грн. За твердженнями позивача, відповідач прострочив оплату вказаних платежів та, крім цього, не оплатив два планові платежі за листопад 2023 року, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 480 107 059,57 грн. Ця сума не є предметом в цій справі, оскільки у справі № 914/3538/23 позивач стягує з відповідача 567 869 097,41 грн основного боргу, 16 055 360,88 грн 3 % річних, 33 512 164,60 грн інфляційних втрат за період прострочення липень 2023 13.09.2024.

Тобто предметом спору у справі, що розглядається, є вимога про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань на суму боргу - 567 869 097,41 грн, стягнення якої є предметом спору у справі № 914/3538/23.

Остаточне рішення у справі № 914/3538/23 не постановлено.

Суд зазначає, що для нарахування 3 % річних та інфляційних нарахувань необхідним є визначення вихідних даних для розрахунку, зокрема розміру боргу та періоду порушення виконання грошового зобов`язання.

Натомість, до предмету доказування у цій справі не входять обставини виникнення боргу відповідача у спірний період, а, як зазначив суд, встановлення обставини розміру основного боргу, на який позивач здійснює нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, є першорчерговою обставиною справи № 914/1430/25.

Позовні вимоги, що розглядаються, є певною мірою похідними від основного зобов`язання. Тому наявність підтверджених відомостей про розмір основного боргу є обов`язковими для суду в цій справі. А встановити такий, не перевіряючи суми основного боргу через те, що така вимога не заявлена в цій справі, не вважатиметься повним та об`єктивним вирішенням спору.

Щодо тверлджень позивача про те, що до позову долучені всі первинні документи і суд не позбавлений можливості встановити суму основного боргу в цій справі, то суд не визнає такі законними та обгрунтованими, адже недопустимою є ситуація, коли одночасно суди встановлюватимуть обставину розміру боргу в одних і тих же відносинах в різних справах. Недопустимою є правова ситуація, коли у двох справах будуть два можливо взаємопротилежні рішення стосовно суми основного боргу. Саме запобіжником для таких випадків є інститут зупинення провадження у справі за наявності обставин об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 921/186/23 наведені такі висновки щодо застосування положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України: «Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц зазначила, що обставини справи - це життєві факти, які мають значення для вирішення спору, такі як вчинення чи невчинення певної дії певною особою; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій чи настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності суд робить висновок про доведеність чи недоведеність певних обставин. Від встановлення судом обставин справи слід відрізняти правові висновки, які робить суд на підставі таких обставин, у тому числі оціночні, наприклад про дотримання розумного строку, про те, чи мала сторона знати про певні обставини, чи є причина поважною, чи перевищує розмір неустойки розмір збитків та чи є таке перевищення значним тощо. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права та обов`язковість судового рішення. У свою чергу, основним завданням другого з цих принципів є забезпечення першого названого принципу - верховенства права, оскільки без виконання судових рішень реалізація цього принципу є недосяжною. Зокрема, це випливає також із судової практики ЄСПЛ (див. рішення від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії» («Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, п. 55), від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України" («Svetlana Naumenko v. Ukraine», заява № 41984/98, п. 91) тощо).

Суд зауважує, що встановлення обставини розміру боргу по договору є компетенцією та навіть обов`язком того суду, який розглядає вимогу про стягнення такого боргу. І саме така обставина розміру основного боргу є не правовою оцінкою суду, а матиме преюдиційне значення для вирішення позовних вимог таких як вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на таку суму боргу.

Тому висловлена позивачем позиція стосовно можливості суду встановити розмір основного боргу не є обґрунтованими.

Інші заперечення позивача є загальними твердженнями та процитованими позиціями Верховного Суду, натомість не є зіставлені з конкретними обставинами справи № 914/1430/25, та не є релевантними до спору, поданого позивачем в цій справі.

Отже, встановлення розміру 3 % річних та інфляційних нарахувань ставиться в залежність від перевірки суми основного боргу. Оскільки вимога про стягнення основного боргу у спірний період не заявлена в цій справі, за відсутності висновків суду у справі № 914/3538/23, суд позбавлений можливості повного та об`єктивного вирішення спору у справі № 914/1430/25.

Тому зупинення провадження у справі про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу, вимога про стягнення якого заявлена в іншій справі, до вирішення справи про стягнення основного боргу є обгрунтованим і необхідним у цій справі.

Згідно з п 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Враховуючи зазначені вище мотиви, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 914/1430/25 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/3538/23.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 227, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» від 27.05.2025 про зупинення провадження у справі № 914/1430/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 914/3538/23 задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 914/1430/25 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/3538/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 02.07.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.