ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

02.07.2025м. ДніпроСправа № 2/64-09

За скаргою Керен Антоніни Олексіївни на дії (бездіяльність) державного виконавця Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Петриченка Сергія Володимировича у справі:

за позовом Дочірнього підприємства "Стандарт Ресурс", м.Київ

до Фізичної особи - підприємця Керен Антоніни Олексіївни, м.Жовті Води

про скарга на дії державного виконавця

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Кшенська Д.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (скаржника): не з`явився

Від ВДВС: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 від Керен Антоніни Олексіївни до Господарського суду Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій остання просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Петрівського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Петриченка Сергія Володимировича щодо відмови у знятті арешту з майна Керен Антоніни Олексіївни, який був накладений в рамках примусового виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках виконавчого провадження № 13238306;

- зобов`язати зняти арешт з усього нерухомого майна Керен Антоніни Олексіївни, який був накладений в рамках примусового виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках виконавчого провадження № 13238306.

Скарга обґрунтована наступним.

11.06.2009 старшим державним виконавцем Петрівського відділу державної виконавчої служби Петриченком С.В. було відкрито виконавче провадження № 13238306 (з накладенням арешту на майно боржника) з виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009 року, який було видано Господарським судом Дніпропетровської області щодо звернення стягнення на суму 335 984,60 грн. на майно Керен Антоніни Олексіївни.

12.06.2009 Кіровоградською філією ДП «Інформаційний центр» накладено арешт на нерухоме майно, яке належить Керен А.О. та в Єдиному реєстрі заборон відчуження зареєстровано обтяження № 8797333.

06.10.2009 виконавче провадження № 13238306 закінчене на підставі п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (який діяв на час відкриття виконавчого провадження) у зв`язку із ліквідацією стягувача (дата запису про припинення юридичної особи ДП «Стандарт Ресурс» - 31.08.2010 року). Правонаступники в даної юридичної особи відсутні.

Скаржник зазначає, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав за ним рахується арешт всього нерухомого майна, який був накладений в рамках примусового виконаних судового наказу від 04.06.2009.

Станом на дату подання скарги вищевказане виконавче провадження закінчене, проте не знято обмеження, накладені в рамках примусового виконання судового рішення.

Скаржник вказує, що наявність арешту нерухомого майна позбавляє його можливості для здійснення права власності на належне майно.

У зв`язку з тим що, суддю ОСОБА_1 звільнено у відставку, на підставі пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 № 168 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 2/64-09.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 вказану скаргу у справі № 2/64-09 передано для розгляду судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 26.06.2025 прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у засідання на 02.07.2025.

27.06.2025 від Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на скаргу, в якому зазначено, що згідно з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) пошук ВД/ВП (спец розділ) встановлено що 10.06.2009 на виконання надійшов наказ № 2/64, виданий Господарським судом Дніпропетровської області 04.06.2009 про звернення стягнення 335984,60 грн та на майно ОСОБА_2 , що розташоване за адресою: с. Петрівське. вул. Леніна. 60 на користь ДП «Стандарт Ресурс».

11.06.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника зареєстровано в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та направлено сторонам виконавчого провадження згідно ст.ст. 18,24 Закону України «Про виконавче провадження» (який був чинний у 2009 році).

12.06.2009 Кіровоградською філією ДП «Інформаційний центр» накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та в Єдиному реєстрі заборон відчуження зареєстровано обтяження за № 8797333.

26.08.2009 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, оскільки стало відомо, що до суду подано позов про виключення майна з акту опису та арешту.

12.11.2009 виконавче провадження поновлено відповідно ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 02.11.2011 року, в якій зазначено, що звільнення майна з-під арешту залишити без розгляду.

14.09.2010 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців від 13.09.2010 № 6978532 припинено існування стягувача ДП «Стандарт Ресурс» до визначення правонаступника.

06.10.2010 у зв`язку з ліквідацією стягувача ДП «Стандарт Ресурс» та у зв`язку з відсутністю правонаступників виконавче провадження поновлено та відповідно до п.3 ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинним у 2010 році зі змінами) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, наказ надіслано до Господарського суду Дніпропетровської області.

Петрівський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вказує, що, відповідно до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становить три роки, тому вищевказане виконавче провадження № 13238306 було знищено у 2013 році.

Також Петрівський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зазначає, що, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена ще у 2009 році в ЄДРВП, згідно ст.ст. 18, 24 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 606-ХІV від 21.04.1999 р., який був чинний у 2009 році) то на той час присвоєння ідентифікаторів не передбачалося та програмою не присвоювалися, таким чином, станом на 11.06.2009 ідентифікатор доступу не присвоювався та з матеріалами виконавчого провадження сторони могли ознайомитися лише у відділі державної виконавчої служби.

Крім того, Петрівський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вказує, що виконавчий збір в сумі 33598,47 гри. та витрати по виконавчому провадженню № 13238306 не стягнуто, у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника.

02.07.2025 сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до вимог статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вказана норма кореспондується зі ст. 326 ГПК України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон) визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа від 04.06.2009 у справі № 2/64-09 року, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 606-XIV XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із частиною другою статті 55 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державнимвиконавцем шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Отже, правовою метою накладення державним (приватним) виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Термін «закінчення виконавчого провадження» застосовувався у нормі статті 25 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент здійснення виконавчого провадження), як узагальнююче поняття процесуальної стадії виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Відповідно до приписів ст. 37 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент здійснення виконавчого провадження), виконавче провадження підлягає закінченню, в т.ч. у випадку смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного (приватного) виконавця не проводяться (постанови ВС від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17, від 10 січня 2024 року у справі № 569/6234/22).

Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження. Зміст правових підстав для закінчення виконавчого провадження, свідчить про об`єктивну неможливість виконати відповідне рішення у примусовому порядку. На відміну від обставин, що зумовлюють повернення виконавчого документа стягувачу, обставини, які є підставою для закінчення виконавчого провадження, не перестануть існувати в майбутньому.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 38 Закону № 606-XIV XIV (у редакції, чинній на момент здійснення виконавчого провадження), відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

При цьому, відповідно до приписів ст. 46 Закону № 606-XIV XIV (у редакції, чинній на момент здійснення виконавчого провадження), у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження, крім , в тому числі, випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи наведене, повернення виконавчого документа суду не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених Законом).

З огляду на викладене, враховуючи нестягнення виконавчого збору, станом на момент виникнення спірних правовідносин, не визначалось обов`язку державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа суду.

У цій справі судом встановлено, що 11.06.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника зареєстровано в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

12.06.2009 Кіровоградською філією ДП «Інформаційний центр» накладено арешт на нерухоме майно, яке належить Керен А.О. та в Єдиному реєстрі заборон відчуження зареєстровано обтяження за № 8797333.

26.08.2009 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, оскільки стало відомо, що до суду подано позов про виключення майна з акту опису та арешту.

12.11.2009 виконавче провадження поновлено відповідно ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 02.11.2011 року, в якій зазначено, що звільнення майна з-під арешту залишити без розгляду.

14.09.2010 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців від 13.09.2010 № 6978532 припинено існування стягувача ДП «Стандарт Ресурс» до визначення правонаступника.

06.10.2010 у зв`язку з ліквідацією стягувача ДП «Стандарт Ресурс» та у зв`язку з відсутністю правонаступників виконавче провадження поновлено та відповідно до п.3 ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинним у 2010 році зі змінами) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, наказ надіслано до Господарського суду Дніпропетровської області.

Зазначені арешти майна Керен Антоніни Олексіївни є чинними на час розгляду скарги боржника. При цьому матеріали виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №2/64-09 знищені у 2013 році, оскільки їх строк зберігання закінчено.

З наведеного вище вбачається, що законодавство про виконавче провадження передбачає зняття арешту майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні: 1) виконавцем; 2) начальником відділу державної виконавчої служби; 3) судом.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (аналогічні положення містить частина третя статті 59 Закону № 1404-VII).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону № 606-XIV; частина п`ята статті 59 Закону № 1404-VII).

05.06.2025 ОСОБА_2 звернулася до Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про скасування вказаного арешту.

Листом № 5403 від 12.06.2025 повідомлено про відмову у знятті арешту з боржника, у зв`язку з несплатою виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Як зазначено у ч.8 ст. 46 Закону № 606-XIV XIV (у редакції, чинній на момент здійснення виконавчого провадження), у разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Однак, Петрівським відділом державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не надано суду доказів виділення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору,

В поясненнях від 27.06.2025 Петрівський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зазначив, що відповідно до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становить три роки, тому вищевказане виконавче провадження № 13238306 було знищено у 2013 році.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на те, що докази виділення в окреме провадження постанови про стягнення з Керен Антоніни Олексіївни виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій відсутні, суд приходить до висновку про задоволення скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Петриченка Сергія Володимировича в частині зобов`язання Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна Керен Антоніни Олексіївни, який був накладений в рамках примусового виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках виконавчого провадження № 13238306.

В задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Петрівського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Петриченка Сергія Володимировича щодо відмови у знятті арешту з майна Керен Антоніни Олексіївни, який був накладений в рамках примусового виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках виконавчого провадження № 13238306 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Керен Антоніни Олексіївни на дії (бездіяльність) державного виконавця Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Петриченка Сергія Володимировича задовольнити частково.

Зобов`язати Петрівський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна Керен Антоніни Олексіївни, який був накладений в рамках примусового виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках виконавчого провадження № 13238306.

В задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Петрівського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Петриченка Сергія Володимировича щодо відмови у знятті арешту з майна Керен Антоніни Олексіївни, який був накладений в рамках примусового виконання судового наказу № 2/64 від 04.06.2009, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, в рамках виконавчого провадження № 13238306 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 02.07.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Назаренко