ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 червня 2025 року Справа № 903/244/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом фізичної особи-підприємця Мабудова Фузулі Мікаіла Огли

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта-7

про розірвання договору оренди,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Чечелюк О. Ю., адвокат, ордер серія АС № 1130729 від 04.03.2025, Мабудов Фузулі Мікаіл Огли, особисто;

від відповідача: Столярук В. В., адвокат, ордер серія АС № 1106833 від 07.04.2025.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: 05.03.2025 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Мабудова Фузулі Мікаіла Огли до Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта-7 про розірвання договору оренди торгового місця № 144 від 24.11.2010.

При обґрунтуванні позовних вимог вказує, що відповідач не виконує та істотно порушує умови договору оренди торгового місця № 144 від 24.11.2010, а саме п. п. 1.1, 7.5, 3.3.1 договору, не бажає добровільно достроково розривати договір, а й позбавляє орендаря (позивача) можливості здійснювати належним чином свою підприємницьку діяльність, що в свою чергу суперечить меті та завданню укладеного спірного договору. При цьому, відповідачем не здійснено будівництво торгового комплексу Новий ринок, який би належав ТзОВ Дельта-7 на праві приватної власності, не введено торговий комплекс в експлуатацію, відсутня реєстрація будь-яких прав на нього, неможливо отримати паспорт прив`язки тимчасової споруди для законного її розміщення, недотримано вимог протипожежної безпеки, відсутнє функціонування торгового комплексу Новий ринок, відсутній статус ринку.

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.04.2025; запропоновано відповідачу надати відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив; позивачу відповідь на відзив.

24.03.2025 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому вказує, що 11.11.2024 року відповідач отримав від позивача повідомлення про розірвання договору, однак враховуючи, що причини розірвання, які були наведені у даному повідомленні не є такими, що зумовлювали розірвання договору, тому відповідач не надав своєї згоди, про що відповідна відповідь була надіслана позивачу 28.11.2024 року за №730. Щодо зазначених у позові істотних порушень відповідачем умов договору вказує, що за 15 років позивач жодного разу не звернувся до товариства із скаргою про порушення чи неможливість використовувати надане йому торгове місце. До позову не додано жодних доказів на підтвердження неможливості чи заборони використовувати надане торгове місце для здійснення підприємницької діяльності. Розміщення групи металевих конструкції на торговому комплексі Новий ринок здійснено відповідно до Плану благоустрою території (м1:500) Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області. Не заслуговують на увагу доводи позивача, щодо відсутності дозвільних документів на ТК Новий ринок, оскільки будівництво торгового комплексу здійснювалось на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №61 від 11.11.2007 року, виданого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької районної державної адміністрації. По завершенню будівництва було підготовлено Акт готовності об єкта до експлуатації, в якому зазначено, що згідно рішення приймальної комісії: вважати закінчений будівництвом об`єкт (автостоянка, торговий комплекс) готовим до експлуатації. Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Волинській області видала Свідоцтво №03000392 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яким засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта (окремого пускового комплексу), автостоянка, туалет, торговий комплекс, що по вул. Європейська,З в с. Рованці, Луцького району, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, та підтверджує його готовність до експлуатації. У позовній заяві не зазначено, які конкретні права позивача були порушені, які істотні порушення договору ними було допущено і яким чином задоволення позову призведе до їх відновлення. Позивач не надав доказів, які б встановлювали незаконність розміщення тимчасової споруди на торговому комплексі. Питання дозвільних документів по торговому комплексу Новий ринок теж неодноразово розглядалось у господарських судах та їм дана належна правова оцінка. Даний відзив з додатками долучено до матеріалів справи.

31.03.2025 позивач через систему Електронний суд подав відповідь на відзив в якій просить позов задовольнити повністю. При цьому вказує, що посилання відповідача на судову практику у справі про визнання недійсним договорів оренди торгового місця не має преюдиційного характеру для вирішення даного спору по суті. Інформацію про торговий комплекс Новий ринок за адресою: вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцький р-н., Волинська обл., Державна інспекція архітектури та містобудування України також не виявила. Інформація про належність Товариству з обмеженою відповідальністю Дельта-7 торгового комплексу Новий ринок в Боратинській сільській раді відсутня. Боратинською сільською радою для ТОВ Дельта-7 дозвіл на розміщення будівель і споруд торговельного призначення за адресою: вул. Європейська, 3 с. Рованці, Луцького району, Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: :04:001:0324 не видавався. У свідоцтві № 03000392 відсутня згадка про торговий комплекс Новий ринок, не зазначено і жодних технічних показників торгового комплексу, площі яку займає цей комплекс, тощо. Також відповідач не надає технічного паспорта на збудований ним торговий комплекс. В акті готовності об`єкта до експлуатації № 1 від 11 вересня 2009 року, яку долучив відповідач, а саме в пункті 6 Акту, також відсутня будь-яка згадка про торговий комплекс Новий ринок. Пункт 6 Акту містить лише характеристики туалету та стоянки для автомобілів. З пункту 1 Акту готовності об`єкта до експлуатації № 1 від 11 вересня 2009 року, вбачається що генеральним підрядником здійснено будівництвотуалету та фундаментів під металоконструкції. На сьогодні дані про законне будівництво торгового комплексу Новий ринок та його належність ТОВ Дельта-7 () на праві приватної власності на сьогодні відсутні, що свідчить про недотримання Орендодавцем п. 1.1, 7.5 Договорів оренди торгового місця з передачі місця в торговому комплексі Новий ринок. Щодо посилання відповідача на дозвіл виконавчого комітету Боратинської сільської ради від 25.02.2010 року, то з нього лише вбачається, що ТОВ Дельта-7 було дозволено здійснювати торгівлю з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів, палаток. Згадки про торговий комплекс у цьому дозволі виконавчого комітету Боратинської сільської ради від 25.02.2010 року, відсутні. Більше того, у відповіді від 30 вересня 2024 року Боратинська сільська рада повідомила, що Згідно дозволу на розміщення об`єкта торгівлі від 25.02.2010 № 13, виданого виконавчим комітетом Боратинської сільської ради дозволено здійснювати торгівлю виключно для ТзОВ Дельта-7 з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів, палаток за адресою вул. Європейська, с.Рованці Луцького району Волинської області за умови дотримання чинного законодавства що стосується питань торгівельної діяльності, благоустрою населених пунктів та містобудівної діяльності. Здійснення торгівельної діяльності іншими суб`єктами господарювання відповідно до цього дозволу не відповідає чинному законодавству. Щодо тверджень відповідача про те, що розміщення тимчасових споруд відповідає Плану благоустрою території зазначає, що самовільне розміщення малих архітектурних форм забороняється, а підставою для розміщення тимчасової споруди торговельного є паспорт прив`язки ТС, який позивач не може отримати з вини орендодавця. Дана відповідь на відзив з додатками долучена до матеріалів справи.

04.04.2025 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення на відповідь на відзив в яких просить у задоволені позову відмовити. При цьому вказує, що твердження відповідача, що дозволено здійснювати торгівлю виключно для ТзОВ Дельта-7 є неправильним, оскільки товариство не займається торгівлею, тимчасові споруди, що розміщені на торговому комплексі належать не товариству, а підприємцям і саме вони здійснюють торгівельну діяльність. Що стосується будівництва та розміщення тимчасовий споруд, заначають, що вони лише надали торгові місця для їх розміщення та погодили План благоустрою території (м1:500) Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області. Жодних паспортів прив`язок на встановлення металоконструкцій згідно проектно-технічної документації не вимагалося, оскільки наявна проектна документація на будівництво автостоянки, торгового комплексу, узгоджена та зареєстрована від 23.10.2006 відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Луцької райдержадміністрації. Належним документам для розміщення тимчасових споруд на торговому комплексі є План благоустрою території (м1:500) Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області, що узгоджується з п.1.6 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Дані заперечення з додатками долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 08.04.2025 оголошено перерву до 30.04.2025.

У судовому засіданні 30.04.2025 суд, на виконання вимог ст. 195 ГПК України, враховуючи строки розгляду справи, постановив на місці продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів - по 10.06.2025 та відкласти підготовче засідання на 13.05.2025.

Ухвалою суду від 30.04.2025 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 13.05.2025.

12.05.2025 позивач через систему Електронний суд подав клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів та приєднання останніх до матеріалів справи. При обґрунтуванні клопотання вказує, що з метою перевірки правдивості зазначених відповідачем у відзиві обставин, сторона позивача завернулось з відповідним запитами до Луцької районної державної адміністрації Волинської області та Боратинської сільської ради для отримання інформації щодо погодження Плану благоустрою торгового комплексу та просить відповіді на дані запити долучити до матеріалів справи в якості доказів.

13.05.2025 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення на клопотання позивача про долучення доказів, оскільки вважає, що причини пропуску процесуального строку є не поважними, оскільки при підготовці позовної заяви адвокат мав можливість звернутися з даними запитами до відповідних органів. Дані заперечення з додатками долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.05.2025 сторони не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, у зв`язку з чим суд на місці постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 10.06.2025.

Ухвалою суду від 13.05.2025 постановлено у задоволені клопотання фізичної особи-підприємця Мабудова Фузулі Мікаіла Огли про поновлення строку на подання доказів відмовити; докази долучені до клопотання про поновлення строку на подання доказів залишити без розгляду; повідомити сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 10.06.2025.

У судовому засіданні 10.06.2025 оголошено перерву до 24.06.2025.

У судовому засіданні 24.06.2025 позивач та представник позивача позов підтримали з підстав наведених у ньому та відповіді на відзив, представник відповідача позов заперечив з підстав наведених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

установив:

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 15.01.2007 зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю Дельта-7, видом діяльності якого є, зокрема, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

11.11.2007 Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю видала ТОВ "Дельта-7" дозвіл №61 на виконання будівельних робіт з будівництва автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради.

11.09.2009 комісією складено акт готовності об`єкта до експлуатації №8.

15.09.2009 ТОВ "Дельта-7" видано свідоцтво №03000392 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (окремого пускового комплексу), найменування об`єкта будівництва згідно з проектом, характер будівництва - автостоянка, туалет (І черга), торговий комплекс (нове) по вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцького району.

25.02.2010 Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області видала дозвіл ТОВ "Дельта-7" на торгівлю з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів, палаток за адресою: Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3.

Згідно відповіді відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Луцької РДА Волинської області від 20.02.2012 № 128/17-2-11 розміщення та будівництво торгового комплексу Новий ринок (Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3) здійснювалось відповідно до Робочого проекту Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області від 2007 року, а розміщення групи металевих конструкцій на даному торговому комплексі здійснено відповідно до Плану благоустрою території (м1:500) Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області.

Обставини наявності права власності ТОВ "Дельта-7" на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0324 площею 6,0 га на території Боратинської сільської ради, Луцького району, Волинської області, яка була відведена йому для розміщення автостоянки, торгового комплексу підтверджується Державним актом від 10.08.2007 року серії ЯД №288159.

24.11.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-7" (орендодавець) та Мабудов Фузулі Мікаіл Огли (орендар) було укладено договір № 144 оренди торгового місця (далі договір), відповідно до умов яких, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування торгове місце, площею 17,5 кв. м., яке знаходиться: ряд №3, місце № 6 на території торгового комплексу Новий ринок, який розташований за адресою: вул. Європейська,3, с. Рованці, Луцького району, Волинської області, Україна.

Згідно п.1.2 договору торговим місцем, що є предметом договору, являється площа з твердим покриттям, облаштована для встановлення металевої конструкції, магазину, палатки і здійснення продажу товарів (надання послуг). Передача торгового місця, зазначеного у п.1.1 договору, здійснена до його підписання, що посвідчується підписами сторін під цим договором (п.1.3 договору).

Відповідно до п 2.1. договору, за користування торговим місцем орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 20,00 грн за 1 кв. м., що становить 350,00 грн без ПДВ за один календарний місяць. Орендна плата сплачується орендарем не пізніше 5 числа поточного місяця. Якщо 5 число поточного місяця припадає на вихідний чи неробочий день, то останнім днем сплати буде перший робочий день, що слідує за 5 числом поточного місяця (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що у випадку зростання інфляції, розмір орендної плати за кожен поточний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за той же місяць.

Цей договір вступає в дію з 24.11.2010 та укладається до 31.12.2059 (п.5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору зміни та доповнення до договору вносяться шляхом підписання додаткових угод, які є невід`ємною частиною даного договору.

Дія договору припиняється внаслідок: закінчення терміну дії; дострокового розірвання. Цей договір може бути достроково розірваний за згодою сторін. Сторона, що вирішила достроково розірвати договір, повідомляє іншу сторону не менше як за 30 календарних днів до дати розірвання (п.5.4, 5.5 договору).

Сторони домовилися, що до положень цього договору не застосовуються норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна від 10 квітня 1992 року та Постанова КМУ від 04 жовтня 1995 р. № 786 "Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна". (п.5.10 договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без будь-яких зауважень.

Як стверджує позивач, враховуючи, що відповідачем не здійснено будівництво торгового комплексу Новий ринок який би належав ТзОВ Дельта-7 на праві приватної власності, не введено Торговий комплекс в експлуатацію, через неможливість отримати паспорт прив`язки тимчасової споруди для законного розміщення своєї тимчасової споруди, відсутність дотримання вимог протипожежної безпеки, відсутність функціонування торгового комплексу, відсутність статусу ринку, позбавляють орендаря можливості здійснювати належним чином свою підприємницьку діяльність, ФОП Мабудов Фузулі Мікаіл Огли 07.11.2024 надіслав на адресу ТзОВ Дельта-7 повідомлення про розірвання договору та примірники додаткових угод про розірвання оскаржуваних договорів.

28.11.2024 відповідачем на адресу позивача було направлено лист № 730 в якому повідомлено, що орендодавець не вбачає підстав для дострокового розірвання договору та не надає своєї згоди на його розірвання, оскільки причини наведені позивачем не є такими, що зумовлюють розірвання відповідного договору.

Cудом встановлено, що 03.03.2021 за результатами перевірки ринку ТзОВ Дельта-7 за адресою: вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцького району, Луцьким міськрайонним відділом Управління ДСНС України у Волинській області винесено припис №52 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Згідно з повідомленням ТзОВ Дельта-7 № 743 від 30.12.2024 останнім усунуто порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

У листах від 15.05.2024, 23.05.2024, 30.09.2024 Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області повідомила позивача, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, для отримання якого необхідно долучати документи на землекористування (оренда, власність, тощо). Дозвіл на здійснення торгівлі з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів, палаток видано безпосередньо ТзОВ Дельта-7. Здійснення торгівельної діяльності іншими суб`єктами господарювання відповідно до цього дозволу не відповідає чинному законодавству.

16.10.2024 ФОП Мабудов Фузулі Мікаіл Огли звернувся до ТзОВ Дельта-7 із листом-зверненням, в якому просив ТзОВ Дельта-7 передати земельну ділянку з кадастровим номером: :04:001:0324, що розташована за адресою: вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцького району, Волинської області, або виділену із неї частину земельної ділянки в тимчасове користування шляхом укладення відповідного договору оренди земельної ділянки, з метою обслуговування тимчасових споруд та отримання паспорта прив`язки тимчасової споруди.

Як пояснив позивач, що представниками ТзОВ Дельта-7 його було повідомлено в усному порядку, що для розміщення тимчасових споруд, додатково паспортів прив`язки не потрібно, адже їх розміщення здійснюється на підставі договору оренди торгового місця №144.

Згідно відповіді Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області на адвокатський запит, інформація про введення в експлуатацію торгового комплексу Новий ринок у Боратинській сільській раді відсутня. Боратинською сільською радою для ТОВ Дельта-7 дозвіл на розміщення будівель і споруд торговельного призначення за адресою: вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцького району, Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: :04:001:0324, не видавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладені між сторонами договори є договорами оренди, які підпадають під правове регулювання Глави 58 ЦК України та Глави 30 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 284 ГК України, істотними умовами договору оренди є об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Оцінка об`єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об`єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Щодо тверджень позивача про позбавлення можливості здійснювати належним чином свою підприємницьку діяльність, не здійснення будівництва торгового комплексу Новий ринок, не введення торгового комплексу в експлуатацію, відсутність функціонування торгового комплексу Новий ринок та статусу ринку, суд заначає таке.

Згідно матеріалів справи відповідач передав позивачу за договором №144 від 24.11.2010 площу з твердим покриттям, облаштовану для розміщення металевої конструкції, магазину, палатки і здійснення продажу товарів (надання послуг) на території торгового комплексу Новий ринок. Згідно п. 1.3 договорів передача торгового місця здійснена до його підписання, що засвідчується підписами сторін. Тобто відповідач виконав умови договору та передав у оренду позивачу майно, яке відповідало умовам договору, що підтверджується підписами сторін на укладеному договорі.

Відповідно до п.7.5. договору в разі зміни власника Торгового комплексу Новий ринок всі права та обов`язки по виконанню цього договору переходять до нового власника.

Як встановлено судом, відповідач ТзОВ "Дельта-7" є власником земельної ділянки площею 6,0 га на території Боратинської сільської ради, Луцького району, Волинської області, яка була відведена йому для розміщення автостоянки, торгового комплексу, що підтверджується Державним актом від 10 серпня 2007 року серії ЯД №288159.

Виконком Боратинської сільради Луцького району Волинської області надав відповідачу дозвіл на торгівлю щоденно та цілодобово з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів і палаток.

ТзОВ "Дельта-7" не має статусу ринку, його видом діяльності є, зокрема, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна, що підтверджується відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності із пунктами 1, 2 розділу І Правил торгівлі на ринках, ці Правила визначають вимоги щодо функціонування створених в установленому порядку ринків усіх форм власності, організації оптового та роздрібного продажу на них сільгосппродуктів, продовольчих і непродовольчих товарів, худоби, тварин, кормів тощо, надання послуг, додержання ветеринарних, санітарних, протипожежних вимог і правил безпеки праці на ринках, прав споживачів і вимог податкового законодавства.

Ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок).

На відведеній відповідачу земельній ділянці не було створено і зареєстровано в установленому законом порядку ринок.

19.02.2013 Боратинська сільська рада, Луцького району, Волинської області надала відповідь на звернення відповідача щодо можливості здійснення торгівлі на торговому комплексі "Новий ринок" без отримання статусу ринку, в якому зазначила, що на торговому комплексі можливе здійснення торгівлі згідно з дозволом, виданим 25.02.2010, відповідно до рішення виконкому Боратинської сільради № 13 від 25.02.2010.

З умов договору оренди випливає, що його предметом є частина площі на території, яка відведена для торгівельної діяльності, що призначена для встановлення відповідної конструкції як об`єкту оренди в розумінні норм ЦК України, а не послуги з користування торговим місцем в торговому комплексі Новий ринок в розумінні "Правил торгівлі на ринках".

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видом діяльності ТзОВ Дельта-7 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Договір оренди №144 від 24.11.2010 укладався позивачем не з торговим комплексом Новий ринок, а із ТзОВ "Дельта-7" як орендодавцем щодо надання ним певної площі орендарю на території торгового комплексу для здійснення торгівельної діяльності.

Згідно з пунктом 1.2. договору торговим місцем, що є предметом за цим договором, являється площа з твердим покриттям, облаштована для розміщення металевої конструкції, магазину, палатки (надалі споруда) і здійснення продажу товарів, (надання послуг).

Таким чином, отримавши у користування від відповідача певну площу на території торгового комплексу для здійснення торгівельної діяльності, у позивача виникало право розмістити на ній металеві конструкції, магазин, палатку (споруду) і здійснювати продаж товарів.

Сторонами визнається, що після укладення оспорюваного договору оренди, позивач облаштував на торговому місці (площі з твердим покриттям) тимчасову споруду для здійснення торгівельної діяльності, проте таку діяльність не здійснював.

Як випливає із змісту п. 3.2 договору оренди орендар має право самостійно здійснювати торгову діяльність, проводити реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, переобладнання торгового місця за письмового дозволу орендодавця.

Договором оренди, укладеним між сторонами у справі, не було передбачено обов`язку відповідача облаштувати торгове місце позивача.

Крім того, 11.09.2009 комісією було складено акт готовності об`єкта до експлуатації, а 15.09.2009 ТзОВ Дельта-7 видано свідоцтво №03000392 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Дане свідоцтво видане на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 11.09.2009 р., який є документом у розумінні ч.2 ст.301 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 р. № 1699-III, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам (ДБН), стандартам і правилам.

Суд зауважує, що предметом даного позову є вимога розірвати достроково договір оренди торгового місця №144 від 24.11.2010, який за своєю правовою природою є договором найму (оренди) майна, що випливає зі змісту положень договору. Предметом договору є частина площі на території, яка відведена для торгівельної діяльності, що призначена для встановлення відповідної конструкції (торгова площа, площею 17,5 м.кв, місце 6, ряд 3).

Договір містить усі істотні для договору оренди (найму) умови: предмет договору (торгова площа, площею 17,5 м.кв, місце 6, ряд 3;), орендна плата (350,00 грн за 1 місяць), права та обов`язки сторін; відповідальність сторін, строк дії договору, підстави зміни та розірвання договору.

Як передбачено частинами першої і четвертої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Умовами договору не передбачено право на одностороннє дострокове розірвання договору оренди орендарем. Водночас приписами п. 5.5 договору визначено, що цей договір може бути достроково розірваний за згодою сторін. Сторона, що вирішила достроково розірвати договір, повідомляє іншу сторону не менше як за 30 календарних днів до дати розірвання.

07.11.2024 орендар звернувся з заявою про дострокове розірвання договору оренди, однак, як встановлено в ході судового розгляду, орендодавець не надав своєї згоди.

Згідно з частинами першою і третьою статті 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У силу статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним законодавством, зміна та розірвання господарських та цивільних договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору, що є саме таким випадком у даній справі).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №914/2649/17 викладено наступну правову позицію щодо застосування ст. 651 ЦК України:

"Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин...

Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські)".

Істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилась порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17, від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі №910/4427/18, від 07.05.2020 у справі № 910/5027/19.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18.

Позивач у судовому засіданні вказав на те, що з моменту укладення договору він не здійснює підприємницької діяльності на території торгового комплексу Новий ринок . При цьому позивач у позові також зазначає: "Значна міра позбавлення того, на що розраховував при укладенні договорів з Орендодавцем змушують останнього звертатися за судовим захистом…".

Так, п. 3.3.1 договору передбачає, що орендодавець зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення порушень та недоліків, які не дають можливості використовувати торгове місце за призначенням.

Позивач стверджує, що на сьогоднішній день він позбавлений можливості отримати паспорти прив`язки тимчасових споруд для їх законного розміщення за адресою: вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцького району, Волинської області, з вини Орендодавця, який відмовляється надати в оренду земельну ділянку чи її частину, що є необхідним для оформлення такого паспорта.

Згідно з пунктом 7 статті 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Закон України Про благоустрій населених пунктів визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

За положеннями статті 10 цього Закону до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до статті 12 Закон України Про благоустрій населених пунктів суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Частиною першою статті 40 Закону України Про благоустрій населених пунктів визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Стаття 16 цього Закону забороняє самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо на об`єктах благоустрою.

Як встановлено судом вище, розміщення групи металевих конструкцій на торговому комплексі Новий ринок (Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3) здійснено відповідно до Плану благоустрою території (м1:500) Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області.

Позивач вказує, що з метою дотримання вимог чинного законодавства щодо законного розміщення тимчасової споруди торговельного призначення для здійснення своєї підприємницької діяльності він звертався до Боратинської сільської ради із заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС. У відповідь на звернення Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області повідомила, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, а для оформлення паспорта прив`язки тимчасової споруди необхідно долучати документи на землекористування (оренда, власність тощо).

Відповідно до положень статті 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок).

Пунктами 2.1 - 2.3 Порядку визначено, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди. Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі кресленнями контурів тимчасової споруди з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним.

Отже, відповідно до статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 2.1 Порядку № 244 підставою для встановлення ТС є паспорт прив`язки.

За визначення, наведеним у п. 1.4. Порядку, паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності.

Суд звертає увагу на те, що Порядок не містить жодних положень щодо правових підстав набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельну ділянку у зв`язку із розміщенням на ній ТС, а також не передбачає автоматичного отримання згоди власника земельної ділянки - у даному випадку відповідача, на використання такої земельної ділянки.

При цьому, розміщення тимчасової споруди і оформлення земельної ділянки у користування є різними за змістом питаннями, які регулюються різними нормативно-правовими актами - містобудівним законодавством та земельним законодавством.

У матеріалах справи відсутня відмова в оформленні ФОП Мабудова Фузулі Мікаіла Огли паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

З огляду на встановлені обставини та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що у спірних правовідносинах отримання паспорта прив`язки для розміщення ТС не є необхідним, оскільки існують інші документи, на підставі яких можливе здійснення торгівельної діяльності з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів, палаток за адресою: Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3 (дозвіл від 25.02.2010 Боратинської сільської рада Луцького району Волинської області, План благоустрою території (м1:500) Розміщення автостоянки, торгового комплексу на території Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області тощо).

Позивач в обґрунтування неможливості здійснення торгівельної діяльності та отримання паспорта прив`язки посилається на листи Боратинської сільської ради від 15.05.2024, 23.05.2024, 30.09.2024 про те, що …підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, для отримання якого необхідно долучати документи на землекористування (оренда, власність, тощо). Дозвіл на здійснення торгівлі з малих архітектурних форм, транспортних засобів, лотків, столів, палаток видано безпосередньо ТзОВ Дельта-7. Здійснення торгівельної діяльності іншими суб`єктами господарювання відповідно до цього дозволу не відповідає чинному законодавству.

Суд відноситься критично до вказаних листів Боратинської сільської ради, оскільки вони носять інформаційно-роз`яснювальний характер, тобто відображають думку ради на поставлені їй питання.

Матеріали справи не містять доказів заборони Боратинської сільської ради здійснювати підприємницьку діяльність позивачу ФОП Мабудову Фузулі Мікаілу Огли чи обґрунтовані вимоги до позивача з боку ради чи іншого контролюючого органу щодо будь-якого впорядкування торгівельної діяльності.

Матеріали даної справи також не містять доказів про пред`явлені до позивача з моменту укладення оспорюваного договору претензії з боку контролюючих органів.

Таким чином, позивачем не доведено, що він звертався до відповідача про те, що він не може досягнути цілей договору, не може використати його результати і позбавляється того, на що він розраховував при його укладенні вже протягом багатьох років. Також не надано доказів, що відповідач вчинив дії, які призвели до порушення умов договору.

Під час розгляду справи позивач підтвердив те, що він не звертався в письмовій формі до відповідача, в якому висвітлював його проблеми та спонукав до виконання обов`язку, передбаченого п. 3.3.1 договору. Водночас позивач вказує на тому, що такі розмови велися в усній формі.

Крім того, в обґрунтування розірвання договору оренди позивач зазначає, що ТзОВ Дельта-7 не дотримується вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, чим створює загрозу для життя та здоров`я людей, а також робить неможливим використовувати торгове місце за призначенням.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2021 за результатами перевірки ринку ТзОВ Дельта-7 за адресою: вул. Європейська, 3, с. Рованці, Луцького району, Луцьким міськрайонним відділом Управління ДСНС України у Волинській області винесено припис №52 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Згідно з повідомленням ТзОВ Дельта-7 № 743 від 30.12.2024 останнім усунуто порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки(а.с.64).

Суд вважає, що доводи позивача у цій частині не можуть вважатися істотним порушенням умов договору відповідачем згідно ст. 651 ЦК України, оскільки позивачем не доведено існування на даний час загрози для життя, здоров`я людей чи майна на території торгового комплексу, у зв`язку із недотриманням у 2021 році ТзОВ Дельта-7 законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Укладаючи договір оренди торгового місця №144 від 24.11.2010 позивач повинен був усвідомлювати усі умови цього договору, на які він погоджується (зокрема щодо строку дії договору оренди, прав та обов`язків сторін, умов розірвання договору тощо) та на власний ризик повинен був передбачити те, що торгове місце може не бути прибутковим/актуальним серед споживачів у майбутньому. Позивач вказує на істотності порушення умов договору оренди торгового місця, однак, матеріали справи на містять доказів того, що він звертався до орендодавця з вимогами аби останній усунув недоліки, які унеможливлюють орендарю виконувати функції, які були передбачені умовами договорів.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

З огляду на викладене, позивач у процесі судового розгляду у встановленому законом порядку не довів істотності порушення умов договору оренди відповідачем, наявності обставин, які свідчать про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позивач позбавлений того, на що він розраховував при його укладенні, а також не довів факту завдання позивачу шкоди діями відповідача.

У зв`язку з цим вимоги позивача про розірвання договору оренди торгового місця №144 від 24.11.2010 з підстав істотного порушення відповідачем умов договору не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із прийняттям судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, сплата судового збору покладається на позивача, за результатами розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Мабудова Фузулі Мікаіла Огли до Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта-7 про розірвання договору оренди торгового місця №144 від 24.11.2010 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

01.07.2025.

Суддя А. С. Вороняк