ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 Справа № 914/973/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Федак В. В., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ;

до відповідача: Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради, м. Шептицький, Шептицького району Львівської області;

про стягнення заборгованості в сумі 57 606 591,48грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Верхацький Ігор Володимирович представник;

від відповідача: Стасюк Ольга Василівна - представник.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості в сумі 57 606 591,48грн.

Ухвалою суду від 01.04.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.04.2025р. Ухвалою суду від 29.04.2025р. відкладено розгляд справи на 20.05.2025р. Ухвалою суду від 20.05.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.06.2025р. Ухвалою суду від 23.06.2025р. змінено найменування відповідача у справі «Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» на «Комунальне підприємство «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради».

Через систему «Електронний суд» відповідач 14.04.2025р. подав відзив на позовну заяву за вх. № 9552/25 та 21.04.2025р. подав заперечення за вх. № 10256/25 від 22.04.2025р.; позивач 17.04.2025р. подав відповідь на відзив за вх. № 10050/25.

Представник позивача взяв участь в судовому засіданні 24.06.2025р. в режимі відеоконференції, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача взяв участь в судовому засіданні 24.06.2025р. в режимі відеоконференції, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, заперечив проти задоволення позовних вимог.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.10.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Позивач) та Комунальним підприємством «Червоноградтеплокомуненерго» (Відповідач) 31.10.2022р. укладено договір № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу (Договір). До договору було укладено додаткові угоди №1 від 12.12.2022р., №2 від 12.12.2022р., №3 від 17.01.2023р., №4 від 24.02.2023р., №5 від 02.03.2023р., №6 від 03.04.2023р. якими змінювалися умови договору щодо обсягів, порядку розрахунків тощо.

Позивач вказує, що на виконання умов договору протягом листопада-грудня 2022 року, січня-квітня 2023 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 119 606 591,48грн., що підтверджується відповідними актами приймання передачі природного газу.

Однак, відповідач, свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого газу виконав не в повному обсязі, а саме сплатив вартість природного газу поставленого у листопаді-грудні 2023р., січні 2024р., частково лютому 2023р., внаслідок чого утворилась заборгованість за спожитий природний газ у лютому-квітні 2024р. в розмірі 57 606 591,48 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» одним з видів заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії», за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування.

Позивач вказує, що відповідно до абзацу 9 статті 4 Закону взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Позивач стверджує, що з метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України постановою від 20.12.2022р. №1403 затвердив Порядок та умови надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, а також затвердив Примірний договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах, предметом якого, зокрема, було: організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води …, передбаченою пунктом 26 статті 14 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік …, відповідно до Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води …, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 р. №1403.

Позивач зазначає, що постанова КМУ № 1403 визначала механізм, порядок та умови надання саме у 2022 році субвенції з державного бюджету на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води та Кабінетом Міністрів України не було визначено механізму, порядку та умови надання субвенцій у 2023-2024 роках.

Позивач вказує, що процедура врегулювання заборгованості за рахунок видатків із Державного бюджету є чітко регламентованою та здійснюється на підставі укладеного договору про організацію взаєморозрахунків.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до п. 6 Порядку, взаєморозрахунки можуть проводитись між суб`єктами господарювання, але їх проведення не є обов`язком та на те, що дію постанови КМУ № 1403 не продовжено.

Позивач стверджує, що у Законі України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" відсутні статті, якими б передбачалося надання субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у поточному році. І, як наслідок, відсутні будь-які нормативні акти Кабінету Міністрів України, які б затверджували порядок та умови проведення відповідних взаєморозрахунків та які б затверджували Примірний договір про організацію таких взаєморозрахунків у 2024-2025 році.

Позивач зазначає, що умови договору постачання природного газу не містять відкладальної умови щодо здійснення розрахунків за використаний природний газ до вчинення будь-яких дій сторонами договору та третіми особами.

Щодо покликань відповідача на Меморандум про взаєморозуміння від 30.09.2021р. щодо постачання природного газу у 2021/2022, позивач вказує, що зазначений Меморандум передбачав врегулювання питань щодо постачання природного газу у 2021/2022 роках.

Позивач стверджує, що розділами ІІ, ІІІ Меморандуму визначено, що з метою уникнення будь-яких сумнівів цей Меморандум не може становити, не може вважатися та не може бути розтлумачений як: поправка до будь-якого договору чи будь-якого іншого правового документа; відмова від будь-якого права чи вимоги, які будь-хто з підписантів цього Меморандуму має або може мати проти інших сторін, що підписали цей Меморандум, у тому числі від права звернення до суду чи арбітражу для захисту своїх прав та інтересів. Цей Меморандум не породжує додаткових зобов`язань для будь-якої із Сторін. Разом з тим державні органи України, НАК «Нафтогаз України» та Асоціація міст України укладають цей Меморандум розуміючи, що запорукою врегулювання проблемних питань у сфері централізованого постачання теплової енергії та постачання гарячої води є виконання таких дій: 1. Недопущення застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) підвищених тарифів на послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2020/2021 року.

Позивач зазначає, що у правовідносинах за спірним договором, зазначений меморандум не може вважатися та не може бути розтлумачений як поправка до будь-якого договору чи будь-якого іншого правового документа, меморандум не породжує додаткових зобов`язань для будь-якої із сторін, отже відповідач безпідставно посилається на меморандум, отже і не навів у відзиві на позовну заяву підстав, які б спростовували правомірність позовних вимог.

Позивач вказує, що протоколи Територіальних комісій визначають різницю в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, в той же час із наданих протоколів не вбачається, що ця різниця в тарифах стосується спірного Договору. Оскільки Територіальна комісія утворюється для реалізації положень Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, а відповідно до вказаного Закону для реалізації його положень має бути укладено договір про організацію взаєморозрахунків, а отже така підстава для відмови у позові є безпідставна.

Позивач стверджує, що відсутність коштів на рахунках, або фінансування з державного бюджету не є винятковою обставиною для не виконання договірних зобов`язань, особливо, враховуючи те, що позивач заявляє до стягнення лише суму боргу за використаний природний газ та вказує, що відповідач зможе реалізувати своє право на врегулювання заборгованості в тому числі і за наявності судового рішення.

З огляду на викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про постачання природного газу в розмірі 57 606 591,48 грн.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що проти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» заперечує з огляду на наступне.

Відповідач вказує, що у зв`язку з накладенням арешту на грошові кошти, що перебувають на банківських рахунках та/або електронних гаманцях комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», здійсненого Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також Шептицьким відділом державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області, підприємство фактично було позбавлене можливості здійснювати будь-які платежі з відповідних рахунків, зокрема проводити розрахунки за спожитий природний газ із Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Відповідач стверджує, що відсутність платежів за Договором постачання природного газу №7252-ПСО (ТКЕ)-21 від 31.10.2022 р. не була зумовлена недобросовісністю чи навмисним ухиленням, а спричинена об`єктивними юридичними обмеженнями, викликаними необхідністю дотримання вимог чинного законодавства та процедур примусового стягнення. Відтак, арешт грошових коштів унеможливив виконання договірних зобов`язань КП «Червоноградтеплокомуненерго» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Відповідач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 р. № 1403 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі постанова Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 р. № 1403) визначено механізм надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідач вказує, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 р. №1403 учасниками розрахунків Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг та заборгованість, яка виникла у КП «Червоноградтеплокомуненерго» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за постачання природного газу відповідно до Договору постачання природного газу №7252-ПСО (ТКЕ)-21 від 31.10.2022 р. включено в обсяг заборгованості з різниці в тарифах та підтверджено територіальною комісією.

Відповідач стверджує, що протоколами засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах утвореної керуючись пунктом 1 Типового положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 р. №932 (зі змінами) було узгоджено заборгованість з різниці в тарифах на послуги теплопостачання на загальну суму 157 151 727,00 грн., проте, станом на момент пред`явлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» позовної заяви та розгляду справи №914/973/25 порядок та умови надання у 2022 році субвенцій з державного бюджету затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 р. №1403 не реалізовані. Відтак, у КП «Червоноградтеплокомуненерго» була відсутня можливість погасити заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у зв`язку з відсутністю джерел фінансування.

Відповідач зазначає, що не заперечує наявності заборгованості, однак просить врахувати, що неспроможність її погасити викликана винятково кризовим фінансовим станом, а не злісним ухиленням та вказує на те, що вживає всіх можливих заходів для стабілізації фінансової ситуації, проводить переговори з кредиторами та органами місцевого самоврядування для пошуку шляхів реструктуризації боргу, але можливості виконати зобов`язання в повному обсязі немає.

Відповідач звертає увагу на те, що як комунальне підприємство, виконує соціально значущі функції в життєдіяльності на території м. Шептицький, м. Соснівка та смт. Гірник, а також не є кінцевим споживачем послуги з постачання теплової енергії, а створене органом місцевого самоврядування для забезпечення надання цієї послуги.

Відповідач стверджує, що стягнення заборгованості в заявленому розмірі може суттєво вплинути на виконання підприємством його зобов`язань перед іншими контрагентами, призвести до затримки виплати заробітної плати працівникам, а також поставити під загрозу стабільність надання комунальних послуг.

У запереченнях за вх. № 10256/25 від 22.04.2025р. відповідач зазначив, що позиція позивача щодо виключності договору про організацію взаєморозрахунків як єдиної підстави для врегулювання заборгованості є надто формалізованою та не відображає повної правової і економічної картини, в якій функціонують теплопостачальні підприємства, зокрема КП «Червоноградтеплокомуненерго».

Відповідач вказує, що покликання на відсутність чинного Примірного договору про організацію взаєморозрахунків не спростовує сам факт існування законодавчого механізму, який передбачає, що саме така заборгованість у тому числі перед Позивачем підлягає покриттю шляхом субвенції з державного бюджету та, що неможливість укладення договору через відсутність регулюючих рішень Кабінету Міністрів України у 2022 2025 роках не свідчить про відсутність проблеми тарифної різниці або обов`язку держави її компенсувати.

Відповідач стверджує, що відсутність чинного механізму в 2022 2025 роках не означає, що обов`язок держави з компенсації тарифної різниці скасований, а означає лише те, що підприємство поставлене в ситуацію, коли воно не має доступу до ресурсу, який мав би компенсувати економічно необґрунтовані тарифи, мораторій на збільшення яких встановлено державою. Відповідно, його неплатоспроможність має об`єктивне підґрунтя.

Відповідач зазначає, що не відмовляється від зобов`язань і не ухиляється від виконання договору, а лише вказує, що економічні та бюджетні обмеження, встановлені на державному рівні, що унеможливлюють повноцінне та своєчасне виконання зобов`язань у повному обсязі та вказує, що за таких умов вимога позивача про негайне повне стягнення заборгованості без урахування обставин неплатоспроможності, підтверджених фінансовими документами, суперечить принципам справедливості, добросовісності та балансу інтересів сторін.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Обставини, встановлені судом.

31.10.2022р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Позивач, постачальник) та Комунальним підприємством «Червоноградтеплокомуненерго» (Відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 (Договір).

Згідно з пунктом 1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1) пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року (включно), в кількості 12644,040 тис. куб. метрів (дванадцять мільйонів шістсот сорок чотири тисячі сорок куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.): Жовтень 2022 617,700 тис. куб. м.; Листопад 2022 1960,780 тис. куб. м.; Грудень 2022 2591,510 тис. куб. м.; Січень 2023 2861,540 тис. куб. м.; Лютий 2023 2416,540 тис. куб. м.; Березень 2023 - 2195,970 тис. куб. м.; всього 12644,040 тис. куб. м.

За приписами пункту 3.1. договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

За умовами п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно із п. 4.1 договору ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7 420,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи -124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн. (пп. 4.1.1).

Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг II за 1000 куб. м газу без ПДВ - 31 937,92 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 38 325,50 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи -124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу II за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 38 489,39 грн. (пп. 4.1.2).

Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг III (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ -16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи -124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу III (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн. (пп. 4.1.3).

Відповідно до п. 4.3 договору загальна фактична вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

За приписами п. 5.1 договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.

За умовами п. 5.3 договору сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом,-який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

Згідно із п. 5.4 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором..

Відповідно до п. 5.5 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ; у четверту чергу - компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання споживачу.

За приписами підпункту 1 п. 6.1 договору споживач має право використовувати (відбирати) природний газ відповідно до умов цього договору.

Підпунктом 4 п. 6.2 договору встановлено обов`язок споживача прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором та використовувати його відповідно до умов пп.2.2.1 цього договору.

За умовами підпункту 4 п. 6.3 договору постачальник має право отримати оплату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором.

Згідно із п. 13.1 договору даний договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності), а в частині зобов`язань постачальника щодо передачі природного газу відповідно до п. 2.1. договору - після настання відкладальних обставин згідно зі ст. 212 Цивільного кодексу України, а саме: укладання споживачем договорі в/додаткових угод (додаткових договорів) про договірне списання з поточних банківських рахунків, на які надходять кошти у вигляді плати за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ, строком дії до повного виконання зобов`язань споживача за всіма договорами, укладеними з постачальником, або повного погашення заборгованості за такими договорами, та виконання п.5.2 цього договору.

Договір діє до « 31» березня 2023р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Відповідно до п. 13.3 договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору: усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, в т.ч. з урахуванням п. 13.6 цього договору, крім випадків, зазначених у пунктах 13.4. та 13.5. договору.

За приписами п. 13.6 договору сторони, підписуючи договір, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись сторонами під час дії даного договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, але не виключно, системи обміну електронним документами «М.Е.Dос».

За умовами підпункту 13.6.6 договору сторони домовилися, шо електронні документи, якщо вони підписані з використанням КЕП, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документам, що складаються на паперовому носієві.

Договір № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р. підписано сторонами з використанням електронних цифрових підписів та копія договору долучена до матеріалів справи.

12.12.2022р. сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р., відповідно до якої домовились додати другий абзац до пункту 13.1 Розділу 13 «Строк дії договору та інші умови» в такій редакції: «У разі настання відкладальних обставин, передбачених абзацом першим цього пункту, постачання природного газу споживачу здійснюється з 1 числа місяця, в якому ці відкладальні обставини настали».

Згідно з п. 3 додаткової угоди №1 решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

12.12.2022р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р., якою узгодили доповнити розділ 5. «Порядок та умови проведення розрахунків» договору підпунктом 5.7 у наступній редакції: « 5.7. Часткову оплату за природний газ на рахунок постачальника за цим договором споживач здійснює за рахунок коштів міського бюджету у грудні 2022 року в розмірі 5 000 000,00 грн. (П`ять мільйонів), у тому числі ПДВ - 833 333,33 грн. (Вісімсот тридцять три тисячі триста тридцять три грн, 33 коп) з розрахункового рахунку UА0059667, відкритого в ДКСУ у м. Київ».

За приписами п. 2 додаткової угоди № 2 решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами. Зміни внесені в договір пунктом 1 цієї додаткової угоди не впливають на виконання споживачем зобов`язань, передбачених пунктом 5.1 цього договору і не змінюють їх умови.

17.01.2023р. сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р., відповідно до якої домовились доповнити розділ 5. «Порядок та умови проведення розрахунків» договору підпунктом 5.8 у наступній редакції: « 5.8. Часткову оплату за природний газ на рахунок постачальника за цим договором споживач здійснює за рахунок коштів міського бюджету у січні 2023 року в розмірі 1 000 000,00 грн. (Один мільйон), у тому числі ПДВ 166 666,67 грн. (Сто шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість грн, 67 коп) з розрахункового рахунку UА0059667, відкритого в ДКСУ у м. Київ».

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 3 решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами. Зміни внесені в договір пунктом 1 цієї додаткової угоди не впливають на виконання споживачем зобов`язань, передбачених пунктом 5.1 цього договору і не змінюють їх умов.

24.02.2023р. сторони уклали додаткову угоду № 4 до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р., якою узгодили другий абзац пункту 2.2.1. розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» викласти в такій редакції: «Обсяг ІІІ (фіксований) природного газу використовується споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб».

За приписами п. 2 додаткової угоди № 4 решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

02.03.2023р. сторони уклали додаткову угоду № 5 до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р., відповідно до якої домовились доповнити розділ 5. «Порядок та умови проведення розрахунків» договору підпунктом 5.9. у наступній редакції: « 5.9. Часткову оплату за природний газ на рахунок постачальника за цим договором споживач здійснює за рахунок коштів міського бюджету у березні 2023 року в розмірі 6 000 000,00 грн. (Шість мільйонів), у тому числі ПДВ - 1 000 000,00 грн. (Один мільйон грн 00 коп) з розрахункового рахунку UА 0059667, відкритого в ДКСУ у м. Київ».

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 5 решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами. Зміни внесені в договір пунктом 1 цієї додаткової угоди не впливають на виконання споживачем зобов`язань, передбачених пунктом 5.1 цього договору і не змінюють їх умов.

03.04.2023р. сторони уклали додаткову угоду № 6 до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р., відповідно до п. 1 якої узгодили доповнити пункт 2-1. розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору після таблиці абзацом в такій редакції: «У квітні 2023 року постачальник передає споживачу обсяг (об`єм) природного газу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 № 277».

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 6 сторони домовились викласти підпункт 2.2.2. пункту 2.2. розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» Договору в такій редакції: « 2.2.2. Споживач самостійно зазначає в п. 2.1 договору замовлені обсяги. При цьому, значення Обсягу І (фіксований) та Обсягу III (фіксований) споживач підтверджує інформацією про затвердження Міністерством розвитку громад та територій (надалі - Мінрегіон) фіксованих обсягів природного газу згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2022 р. № 812 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» на період з 01 вересня 2022р. по 31 березня 2023р. (включно), що надається відповідно до підпункту 1) пункту 1 Додатку до Положення.

Обсяг природного газу, переданий за цим договором у квітні 2023 року визначається за даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС у звітному періоді. При цьому, Обсяг І (фіксований) та Обсяг III (фіксований) у квітні 2023 року визначаються споживачем виключно на підставі затвердженої Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури інформації (довідки, протоколу засідання комісії, тощо) на квітень 2023 року.

Обсяг II природного газу розраховується споживачем як різниця між загальним замовленим обсягом газу, визначеним споживачем на відповідний розрахунковий період, та сумою Обсягу І (фіксованого) та Обсягу III (фіксованого), зазначеним на відповідний розрахунковий період.

У випадку відсутності затверджених Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури Обсягу І (фіксованого) та Обсягу III (фіксованого) на квітень 2023 року, сторони здійснюють оформлення фактичних обсягів споживання природного газу у квітні 2023 року виключно за Обсягом II.

Постачальник не несе відповідальності за достовірність та обгрунтованість обсягів, зазначених у п. 2.1 договору».

За приписами п. 3 додаткової угоди № 6 сторони дійшли згоди підпункт 2.2.3. пункту 2.2. розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору доповнити другим абзацом в такій редакції: «Обсяг (об`єм) природного газу, що передається за договором у квітні 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 №277, в частині Обсягу І (фіксований) та Обсягу III (фіксований), не повинен перевищувати обсяг (об`єм), що затверджений Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури».

За умовами п. 5 додаткової угоди № 6 сторони домовились викласти підпункт 3.5.2. пункту 3. «Порядок та умови передачі природного газу» договору в такій редакції: « 3.5.2. Обсяг І (фіксований) та Обсяг III (фіксований), зазначені у відповідних актах, не можуть перевищувати Обсяг І (фіксований) та Обсяг III (фіксований) за відповідний розрахунковий період, зазначені в пункті 2.1 цього Договору.

Обсяг І (фіксований) та Обсяг III (фіксований), зазначені у відповідних актах за квітень 2023 року, не можуть перевищувати Обсяг І (фіксований) та Обсяг III (фіксований), затверджених Міністерством розвитку громад, територій та Інфраструктури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2023 №277.

Сумарні обсяги за всіма складеними за розрахунковий/звітний період актами мають відповідати обсягам за даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС за цей період.

Якщо в актах приймання-передачі, що надані на виконання підпункту 3.5.1 цього договору, значення Обсягу І та/або Обсягу III перевищують, зазначені в п. 2.1 цього договору, а за квітень 2023 року обсяги затверджені Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури, сторони оформлюють акти приймання-передачі на Обсяг І (фіксований) та/або Обсяг III (фіксований) за відповідний розрахунковий період в обсягах, визначених в п.2.1 цього договору або затверджені Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури (щодо обсягу за квітень 2023 року). Акт на Обсяг II оформлюється як різниця між загальним обсягом остаточної алокації та сумою Обсягу І (фіксований) та Обсягу III (фіксований)».

Відповідно до п. 6 додаткової угоди № 6 сторони узгодили в третьому абзаці пункту 13.1. розділу 13 «Строк дії Договору та інші умови» договору замінити слова та цифри «31» березня 2023р.» на слова та цифри « 30» квітня 2023р.».

Згідно з п. 7 додаткової угоди № 6 решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додаткові угоди до договору № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу від 31.10.2022р. підписано сторонами з використанням електронних цифрових підписів та копії додаткових угод долучено до матеріалів справи.

На виконання умов договору за період з листопада 2022р. по квітень 2023р. постачальник передав, а споживач прийняв природний газ загальним обсягом 9412,1315 тис. куб. м., загальною вартістю 119 606 591,48грн., що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2022р. на суму 6 310 190,10грн.; 1 118 747,39грн.; 7 265 070,70грн.; від 31.12.2022р. на суму 10 672 521,80 грн.; 1 644 303,14грн.; 11 885 856,54грн.; від 31.01.2023р. на суму 9 497 864,35грн.; 1 356 124,57грн.; 11 088 141,28грн.; від 28.02.2023р. на суму 7 562 818,93грн.; 12 277 501,24грн.; 9 660 252,64грн.; від 31.03.2023р. на суму 5 473 286,62грн.; 6 516 205,72грн.; 8 122 280,63грн. та від 30.04.2023р. на суму 1 604 750,53грн.; 6 838 576,74грн.; 712 098,56грн.

На виконання умов договору відповідачем сплачено кошти в загальному розмірі 62 000 000,00 грн., а саме: 28.12.2022р. сплачено 5 000 000,00 грн. за платіжним документом №176_CS01U/938 з призначенням платежу « 0216012;2610; Оплата за спожитий природний газ;зг.акт№1 вiд 23.12.22р., дод.уг.№1 вiд 12.12.22р. та дог.№7352-ПСО(ТКЕ)-21 вiд 31.10.22р.; ПДВ-833333,33», що підтверджується довідкою № 15932/12348/2024 від 26.04.2024р., виданою Публічним Акціонерним Товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк»; 20.12.2022р. сплачено 5 000 000,00 грн. за платіжним документом №150 з призначенням платежу «За спожитий природний газ згідно Договору №7352-ПСО (ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. (постачання природного газ) в т. ч. ПДВ 20% 833333.33 грн.»; 29.12.2022р. сплачено 10 000 000,00 грн. за платіжним документом №169 з призначенням платежу «За спожитий природний газ в листопаді 2022р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. (постачання природного газу) в т. ч. ПДВ 20% 1666666.67грн.»; 30.12.2022р. сплачено 6 000 000,00 грн. за платіжним документом №170 з призначенням платежу «За спожитий природний газ в листопаді 2022р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. (постачання природного газу) в т. ч. ПДВ 20% 1000000.00 грн.»; 03.01.2023р. сплачено 4 000 000,00 грн. за платіжним документом №177 з призначенням платежу «За спожитий природний газ згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. (постачання природного газу) в т. ч. ПДВ 20% 666666.67 грн.»; 24.01.2023р. сплачено 4 000 000,00 грн. за платіжним документом №373 з призначенням платежу «За спожитий природний газ за грудень 2022р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 666666.67 грн.»; 25.01.2023р. сплачено 1 000 000,00 грн. за платіжним документом №189 з призначенням платежу « 0216012;2610;Оплата за спожитий природний газ;зг.акт№3 вiд 17.01.23р., дод.уг.№3 вiд 17.01.23р. та дог.№7352-ПСО(ТКЕ)-21вiд 31.10.22р.; .ПДВ-166666,67.»; 31.01.2023р. сплачено 2 000 000,00 грн. за платіжним документом №389 з призначенням платежу «За спожитий природний газ згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 333333.33 грн.»; 06.02.2023р. сплачено 2 000 000,00 грн. за платіжним документом №410 з призначенням платежу «За спожитий природний газ за грудень 2022р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 333333.33 грн.»; 13.02.2023р. сплачено 2 000 000,00 грн. за платіжним документом №432 з призначенням платежу «За спожитий природний газ e січні 2023р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 333333.33 грн.»; 23.02.2023р. сплачено 5 000 000,00 грн. за платіжним документом №442 з призначенням платежу «За спожитий природний газ у січні 2023р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 31.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 833333.33 грн.»; 28.02.2023р. сплачено 2 000 000,00 грн. за платіжним документом №449 з призначенням платежу «За спожитий природний газ e січні 2023р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 30.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 333333.33 грн.»; 03.03.2023р. сплачено 1 000 000,00 грн. за платіжним документом №453 з призначенням платежу «За спожитий природний газ e січні 2023р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 30.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 166666.67 грн.»; 09.03.2023р. сплачено 7 000 000,00 грн. за платіжним документом №466 з призначенням платежу «За спожитий природний газ e січні 2023р. згідно Договору №7352-ПСО(ТКЕ)-21 від 30.10.2022р. в т. ч. ПДВ 20% 1166666.67 грн.»; 09.03.2023р. сплачено 6 000 000,00 грн. за платіжним документом №199 з призначенням платежу « 0216012;2610; Оплата за спожитий природний газ; зг.акт№5 вiд 02.03.23р., дод.уг.№5 вiд 02.03.23р. та дог.№7352-ПСО(ТКЕ)-21 вiд 31.10.22р.; ПДВ-1000000,00.», що підтверджується реєстром надходжень по рахунку позивача, наданим Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

В підтвердження обставин щодо скрутного фінансового становища підприємства та узгодження заборгованості з різниці в тарифах на послуги теплопостачання відповідачем до матеріалів справи долучено, зокрема копію фінансового звіту за 2024 рік та копії протоколів № 6ТЕ/05 від 21.05.2024р.; №6ТЕ/08 від 22.08.2024р.; №6ТЕ/11 від 21.11.2024р.; №7ТЕ/03 від 19.03.2024р.; №7ТЕ/05 від 11.05.2023р.; №7ТЕ/12 від 22.12.2022р.; №8ТЕ/11 від 10.11.2023р.; №9ТЕ/08 від 11.08.2023р.; №13ТЕ/03 від 19.03.2025р.; №3ТЕ/12 від 30.12.2022р. та №9ТЕ/03 від 23.03.2023р. засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах утвореної керуючись пунктом 1 Типового положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021р. №932.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Правовідносини сторін виникли на підставі укладеного ними договору від 31.10.2022р. № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу, відповідно до пункту 1.1. якого, постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах договору.

За приписами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно із ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.699 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи на виконання умов договору за період з листопада 2022р. по квітень 2023р. постачальник передав, а споживач прийняв природний газ загальним обсягом 9412,1315 тис. куб. м., загальною вартістю 119 606 591,48грн., що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками актами приймання-передачі природного газу.

На виконання умов договору відповідач здійснив часткову оплату за поставлений природний газ на загальну суму 62 000 000,00 грн., що підтверджується довідкою № 15932/12348/2024 від 26.04.2024р., виданою Публічним Акціонерним Товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та реєстром надходжень по рахунку позивача, наданим Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 57 606 591,48грн.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Щодо покликання відповідача на застосування норм, що регулюють надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, то суд зазначає, що 29.07.2022р. набув чинності Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730- VIII (Закон1730).

Закон 1730 визначає процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно із ст. 1 Закону 1730 у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості; договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону; до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду.

Частиною 1 ст. 4 Закону 1730 визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до абз. 9 ст. 4 Закону 1730, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

За приписами абз. 13 ст. 4 Закону 1730, обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Таким чином, врегулювання заборгованості в рамках Закону 1730 для учасників процедури врегулювання заборгованості, тобто для відповідача, здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків (ст. 4 Закону 1730) та договорів реструктуризації заборгованості (ст. 5 Закону 1730). Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно з п. 5 постанови КМУ від 20.12.2022р. №1403 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі учасники розрахунків).

Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, при цьому, припинення зобов`язання є останньою стадією його існування.

Під припиненням зобов`язання розуміють припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання, тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов`язанні дій, а боржник звільняється від обов`язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2023 року у справі №911/3195/21 сформував правову позицію, щодо припинення зобов`язань в рамках Закону 1639, та зазначив зокрема наступне:

« 74. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» взаєморозрахунки -розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості.

75. Взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість (частина третя статті 4 вказаного Закону).

76. Обставин укладення Товариством договору про організацію взаєморозрахунків між учасниками, суди попередніх інстанцій не встановили, відповідно і підстави припинення спірних правовідносин між сторонами відсутні. А тому доводи скаржника про наявність підстав для закриття провадження у справі є необґрунтованими.».

Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 07.05.2025р. у справі № 920/481/23, Закон 2479 встановлює єдину підставу для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах - це договір про організацію взаєморозрахунків, і не встановлює можливість проведення таких взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Ні договір постачання природного газу, ні Закон 2479 не передбачають звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ з 01.06.2021, а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання. Законодавець передбачив умови та порядок її врегулювання.

Матеріалами судової справи підтверджено та не заперечується сторонами, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 57 606 591,48грн. за договором від 31.10.2022р. № 7352-ПСО(ТКЕ)-21 постачання природного газу не погашена, договір про організацію взаєморозрахунків не укладався (відповідачем не було здійснено проведення взаєморозрахунків заборгованості або реструктуризації заборгованості за договором).

Предметом спору у справі № 914/973/25 є майнова вимога про стягнення основної заборгованості за поставлений газ, така заборгованість може вважатися відсутньою лише у разі фактичного врегулювання заборгованості за поставлений газ та здійснення взаєморозрахунків згідно із ст. 4 Закону 1730 та реструктуризації залишків заборгованості відповідно до ст. 5 Закону 1730. Сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом 1730 без фактичного врегулювання заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій не можуть свідчити про відсутність заборгованості, стягнення якої є предметом позову у справі 914/973/25.

Відповідач, як учасник процедури врегулювання заборгованості, частково виконав певні елементи процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості (його включено до Реєстру, затверджено суму різниці в тарифах), однак це не означає, що заборгованість вже врегульована (погашена), або належним чином відповідачем виконані умови договору, або відсутності предмета спору, оскільки договору про організацію взаєморозрахунків згідно із ст.4 Закону 1730, або договору про реструктуризацію заборгованості відповідно до ст. 5 Закону 1730 за договором не було укладено, та доказів укладення такого договору до матеріалів справи не додано, що у сукупності спростовує покликання відповідача на відсутність заборгованості за договором в силу закону.

Більш того, заборгованість відповідача не погашена, а лише підлягає погашенню (підлягає врегулюванню) за рахунок держави в межах видатків спеціального фонду державного бюджету, а це в свою чергу додатково свідчить про наявність непогашеної заборгованості за договором перед позивачем.

Таким чином, для врегулювання заборгованості за договором повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, або зміни зобов`язання за договором на інше зобов`язання, встановлене договором про проведення взаєморозрахунків згідно із ст. 4 Закону 1730 та договором про реструктуризацію заборгованості відповідно до ст. 5 Закону 1730. Саме лише затвердження суми різниці в тарифах не призводить до автоматичного врегулювання такої заборгованості, і, як наслідок, до відсутності заборгованості за договором.

Як з`ясовано судом з пояснень сторін, фактична реалізація згаданого заходу процедури врегулювання заборгованості у 2022 році не відбулася, а Законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не передбачена.

Згідно із ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 17.04.2018р. у справах № 911/4249/16, № 906/621/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

У Рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

У рішеннях ЄСПЛ у справі «Кечко проти України», у справі «Бакалов проти України», у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів оплати проведених позивачем нарахувань не подано.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги про стягнення з відповідача заявленої заборгованості є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради (80100, Львівська обл., Шептицький р-н, місто Шептицький, вул. Промислова, будинок 1, ідентифікаційний код 23966248) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 42399676) 57 606 591,48грн. основного боргу та судовий збір в розмірі 691 279,10 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 25.06.2025р.

Суддя Іванчук С.В.