ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/382/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 123 924 грн 14 коп.

у судове засідання сторони не з`явилися

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

29 квітня 2025 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» надійшов позов до ОСОБА_1 про стягнення 123 924 грн 14 коп. заборгованості за Кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 10 від 21.09.2024 (з яких: 113 333,34 грн - тіло кредиту, що включає прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 333,32 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 100 000,02 грн, та 10 590,80 грн - прострочена заборгованість за комісією).

Позивач доводить, що кредитний договір був укладений із відповідачем як з фізичною особою-підприємцем, водночас відповідач Мицик Анна Ярославівна відмовилась від статусу фізичної особи підприємця (дата запису: 26.03.2025, номер запису: 001325668, підстава: власне рішення). Оскільки у правовідносинах із позивачем вона виступала як ФОП, а кредит був виданий з цільовим призначенням на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника, тому справа має розглядатись господарським судом.

30 квітня 2025 року судом у відповідь на його запит в Електронному кабінеті ЄСІТС отримано витяг із Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Із витягу вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/382/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 03.06.2025. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

30 травня 2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

03 червня 2025 року у визначений судом час для проведення судового засідання по даній справі у Рівненській області було оголошено повітряну тривогу через загрозу ракетних ударів. Відтак судове засідання у справі № 918/382/25, призначене на 03.06.2025 на 14:40 год. не відбулося. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність визначення наступної дати та часу проведення судового засідання у справі.

Ухвалою від 04.06.2025 повідомлено сторін, що наступне судове засідання з розгляду по суті справи за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення 123 924 грн 14 коп. відбудеться 19.06.2025.

19 червня 2025 року судом встановлено, що позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання. Відповідач у судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про доставку ухвали від 04.06.2025 Акціонерному товариству «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до його електронного кабінету через підсистему "Електронний суд" - 04.06.2025 о 18:09 год.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

30 травня 2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку із тим, що у відповідача відсутній електронний кабінет, зареєстрований у підсистемі "Електронний суд", судом згідно з ч. 5 ст. 242 ГПК України було здійснено направлення ОСОБА_1 ухвали від 04.06.2025 у паперовому вигляді рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвала від 04.06.2025 вручена ОСОБА_1 13.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 13.06.2025 поштового відправлення за трек-номером 956.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, а також з огляду на вчинену представником позивача заяву в порядку ст. 196 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників позивача і відповідача та без участі відповідача.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 10 від 21.09.2024, в частині здійснення розрахунків.

Правова позиція відповідача.

Ухвалою від 05.05.2025, серед іншого, запропоновано:

- відповідачу у строк протягом 15-ти днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України;

- позивачу - у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України.

У зв`язку із тим, що у відповідача відсутній електронний кабінет, зареєстрований у підсистемі "Електронний суд", судом згідно з ч. 5 ст. 242 ГПК України було здійснено направлення ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі у паперовому вигляді рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Із адреси ОСОБА_1 повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.05.2025 за трек-номером 662 із зазначенням причин повернення "15.05.2025 адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою від 05.05.2025 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця знаходження, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала вважається врученою ОСОБА_1 15.05.2025 належним чином.

Отже, судом встановлено, що відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 15.05.2025, - відповідно строк на подання відзиву тривав до 30.05.2025 включно.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

21 вересня 2024 року між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі Банк, кредитор, АТ «ПУМБ») та Фізичною особою-підприємцем Мицик Анною Ярославівною був укладений Кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 10 (далі - Договір) за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом укладення в електронному вигляді та підписанням електронним цифровим підписом.

Факт укладення Кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.04.2025, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_10.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Мицик Анна Ярославівна (підписувач 1) 10:53:06 21.09.2024. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.

Відповідно до умов Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами відповідно до наступного:

- сума кредиту: 120 000,00 грн;

- строк кредитування: до 21.09.2027 включно;

- комісійна винагорода за надання кредиту: тариф комісійної винагороди - 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1 типових умов;

- комісійна винагорода за обслуговування кредиту: тариф комісійної винагороди - 1,9 % за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п. 6.3.2. типових умов, та сплачується щомісячно згідно графіку платежів, наведеного в п. 1.4. договору;

- процентна ставка за користування кредитом: 0,00001% річних. Проценти нараховуються відповідно до п. 6.2. типових умов та сплачується згідно графіку платежів, наведеного в п. 1.4. договору;

- процентна ставка на прострочену суму кредиту: 0,00001% річних. Проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п. 6.2. типових умов.

- цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника.

Типові умови кредитування в рамках кредитного договору "Кредит "все"БІзНЕС", укладеного в системі інтернет-банкінг Пумб Digital Business Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", що розміщується на інтернет-сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1.8 договору).

Кредитний договір складається з Договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 1.4. Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів.

Згідно з вказаним графіком позичальник має, починаючи з 21.10.2024, щомісячно не пізніше 21 числа місяця до 21.08.2027 сплачувати суму у розмірі 5 613,33 грн., а 21.09.2027 5 613,45 грн. з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 3 333,33 грн., а 21.09.2027 3 333,45 грн. та на погашення комісії по 2 280,00 грн. щомісячно.

Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 202 080,00 грн., з яких 120 000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 82 080,00 грн. на погашення комісії.

Відповідно до п. 3.5. Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору.

Судом встановлено, що Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.85509774.30874.29514 вiд 21.09.2024, призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 10 від 21/09/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Мицик Анна Ярославівна", сума: 118 800,00 грн.

Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1 200,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією NTR.85509774.30873.29514 вiд 21.09.2024, призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №10 від 21/09/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Мицик Анна Ярославівна".

Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.

Згідно з п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала, зокрема, грошові кошти згідно умов кредитного договору не повернула, внаслідок чого у ФОП Мицик Анни Ярославівни виникла прострочена заборгованість.

31 березня 2025 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу вих. № 193 від 25.03.2025 про погашення заборгованості за кредитним договором (трек-номер поштового відправлення 290). Означена вимога повернулася відправнику 15.04.2025 за зворотньою адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Вимога залишена відповідачем без задоволення.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із Мицик Анни Ярославівни 123 924 грн 14 коп.,з яких: 113 333,34 грн - тіло кредиту, що включає прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 333,32 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 100 000,02 грн, та 10 590,80 грн - прострочена заборгованість за комісією.

Комісію за користування кредитом та його обслуговування Банк нарахував станом на 09.04.2025 - у сумі 10 590,80 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.09.2024 між сторонами було укладено Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" за допомогою системи "Інтернет - Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписанням електронним цифровим підписом.

Згідно із ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний пристрій чи програмне забезпечення, що використовуються для створення електронного підпису чи печатки; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Згідно із ч. 6 ст. 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Суд зазначає, що підписання кредитного договору здійснено в межах строку дії ЕЦП особою, яка у відповідності до чинного законодавства є законним володільцем електронного ключа та накладає його під час створення електронного документа. При цьому, матеріали справи не містять доказів неправомірного накладення електронного цифрового підпису відповідача або звернення останнього до правоохоронних органів з підстав його незаконного викрадення.

Внаслідок укладення Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" від 21.09.2024, між сторонами згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує "чужі" грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття користування кредитом є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача перед позивачем почала утворюватись заборгованість за кредитним договором, тому 31 березня 2025 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу вих. № 193 від 25.03.2025 про погашення заборгованості. Означена вимога повернулася відправнику 15.04.2025 за зворотньою адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Звернення Банку з вимогою про дострокове погашення кредиту змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору. На дату звернення з такою вимогою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц суд виснував: "Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання".

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачену договором комісію припинилось, у зв`язку з пред`явленням до боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Суд підкреслює, що з моменту пред`явлення вимоги до відповідача, тобто з 31.03.2025 припинилося право АТ "ПУМБ" нараховувати передбачену договором комісію за користування кредитом та його обслуговування.

В той же час як вбачається Банк нарахував комісію за користування кредитом та його обслуговування станом на 09.04.2025 - у сумі 10 590,80 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 10 від 21.09.2024, що включає прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 333,32 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 100 000,02 грн.

В той же час оскільки Банк не мав права нараховувати комісію за користування кредитом та його обслуговування після 31.03.2025, - відповідно таке нарахування із 01.04.2025 до 09.04.2025 є протиправним.

За розрахунками суду комісія за користування кредитом та його обслуговування, котра повинна бути оплачена відповідачем становить 9 894 грн 11 коп. - станом на 31.03.2025.

Пунктом 6.1 та 6.2 типових умов передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти в порядку і на умовах, обумовлених в цими умовами.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги частини першої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 4.2 типових умов), суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом дострокового стягнення кредитних коштів.

Беручи до уваги, що матеріали справи містять докази отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, право позивача вимагати дострокового повернення кредитних коштів у зв`язку з порушенням умов кредитного договору, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 333,32 грн, строкову заборгованість за тілом кредиту в розмірі 100 000,02 грн та 9 894 грн 11 коп. - простроченої заборгованість за комісією.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 696 грн 69 коп. комісії за користування кредитом та його обслуговування не підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо правового статусу відповідача та юрисдикційної належності спору.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, носять характер господарських.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Позовну заяву подано до суду 29.04.2025, коли відповідач втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності. Так, як встановлено судом, Мицик Анна Ярославівна 26.03.2025 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням.

З огляду на приписи ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), - припинення фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності підприємницької діяльності, не припиняє особу її зобов`язань, які пов`язані з підприємницькою діяльністю і які залишаються за нею як за фізичною особою.

Враховуючи наявність між сторонами спору саме з господарських правовідносин щодо виконання кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" № 10 від 21.09.2024, укладеного між суб`єктами господарювання, суд зазначає, що даний спір підлягає вирішенню саме Господарським судом Рівненської області, а відповідно до ст. 52 ЦК України, ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

У випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору за даним позовом складає 2 422 грн 40 коп. (з врахуванням коефіцієнту 0,8). Позивачем оплачено суму судового збору згідно з платіжною інструкцією № 000469339/1 від 10.04.2025.

Здійснивши розподіл судових витрат суд виснує, що судові витрати у розмірі 2 408 грн 78 коп. судового збору покладаються на відповідача.

Решта судового збору у розмірі 13 грн 62 коп. залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 126, 129, 196, 222, 232-233, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення 123 924 грн 14 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 113 333 (сто тридцять три тисячі триста тридцять три тисячі) грн 34 коп. тіла кредиту, 9 894 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 11 коп. - простроченої заборгованості за комісією, 2 408 (дві тисячі чотириста вісім) грн 78 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позовних вимог про стягнення 696 грн 69 коп. комісії за користування кредитом та його обслуговування - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано "24" червня 2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич