УХВАЛА

м. Київ

30.06.2025Справа № 910/7197/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., перевіривши на предмет відповідності процесуальним вимогам позовної заяви

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (041122, місто Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6-В; )

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32-А; )

про стягнення 828 952 грн 86 коп.,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 828 952 грн 86 коп.

14.06.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшла заява про долучення до матеріалів справи докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визнано справу №910/7197/25 малозначною. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

26.06.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» надійшло клопотання про продовження відповідачу процесуального строку для подання відзиву щодо позовної заяви та доказів по справі. Обґрунтовуючи подану заяву тим, що у провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/7197/25 про стягнення 828 952,86 грн. У Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідач отримав ухвалу Господарського суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 16.06.2025 р. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Останнім днем для надання відзиву є 01 липня 2025 року. Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. У зв`язку з воєнним станом та знаходженням спеціалістів ПАТ «СК «УСГ» у різних регіонах України, ПАТ «СК «УСГ» необхідно більше часу підготовки та надання обґрунтованого відзиву на позовну заяву з долученням до матеріалів справи доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення ПАТ «СК «УСГ». Крім того, у зв`язку з великою завантаженістю представників ПАТ «СК «УСГ» в інших судових засіданнях ПАТ «СК «УСГ» потребує більше часу для надання обґрунтованого відзиву на позовну заяву та долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення ПАТ «СК «УСГ».

Розглянувши подану представником відповідача заяву, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Положеннями ч. 8 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має врахувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2025 у справі №910/7746/20.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 922/4208/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу строк протягом 15-ти днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Вищевказана ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім 18.06.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 18.06.2025, а тому останнім днем встановленого судом строку для подання відзиву на позову заяву є 03.07.2025 включно.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008).

Суд звертає увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд зазначає, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах "Белеш та інші проти Чеської Республіки", "ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ" (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява №48778/99).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст. 119 ГПК України, в разі пропущення процесуального строку, відповідач має довести про існування об`єктивно непереборних причин неподання відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство у встановлений судом строк, які суд може визнати як поважними причини пропуску.

Відтак, враховуючи наведені представником відповідача в поданій заяві підстави для продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та доказів по справі, а також те, що останнім днем встановленого ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 строку для подання відзиву на позову заяву є 03.07.2025, та відповідачем не підтверджено належними доказами причин неможливості подання відзиву у встановлений судом строк (до 03.07.2025 включно), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 113, 116, 118, 119, 165, 233, 234, 235, 242, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та доказів по справі - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена окремо від рішення суду, відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА