СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Харків Справа № 905/1534/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Борсук В.Б.,

від позивача (апелянта): Сурикова І.А., ордер серія ВЕ №1145171 від 23.04.2025;

від відповідача: Мєскєв М.С., витяг з ЄДР;

від 3-ї особи: не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", м. Миколаїв (вх. № 886 Д/1),

на рішення Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 (повний текст складено 28.03.2025) у справі № 905/1534/24 (суддя Фурсова С.М.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", м. Миколаїв,

до Нікольської селищної ради, смт Нікольське Маріупольського району Донецької області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", м. Дніпро,

про стягнення 749099,92грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області про стягнення вартості спожитої поза межами договірних відносин електроенергії в сумі 749099,92грн.

Позовні вимоги обґрунтовані бездоговірним споживанням відповідачем електричної енергії у період січень-лютий, квітень-травень 2022 року у кількості 124058 кВт*год, у зв`язку з чим останній має відшкодувати позивачу вартість безпідставно набутого майна на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 у справі №905/1534/24 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Нікольської селищної ради на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" 355538,00грн, а також судовий збір в розмірі 4266,46грн.

В частині стягнення 393561,92грн відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення збитків у розмірі вартості спожитої (розподіленої) електричної енергії у період січень-лютий 2022 року в сумі 355538,00грн, суд першої інстанції виходив з того, що споживання відповідачем електричної енергії відбулось поза межами дії договору і такий обсяг позивачем доведений належними та допустимими доказами.

Разом з цим, суд відмовив у задоволенні про стягнення 393561,92грн вартості спожитої електричної енергії у період квітень-травень 2022 року, мотивувавши свій висновок тим, що позивачем не доведено факту постачання та споживання саме відповідачем електричної енергії у спірний період (квітень - травень 2022 року) після початку та в період проведення активних бойових дій, а також після окупації Нікольської селищної ради Маріупольського району. Зокрема, суд першої інстанції встановив, що Маріупольська міська територіальна громада, до якої відноситься смт Нікольське знаходилася в окупації з 05.03.2022. Нікольська селищна рада, так і підзвітні їй заклади після початку повномасштабного вторгнення агресора на територію України не могли здійснювати свою діяльність на окупованій території.

Отже, за висновком суду, позивачем не доведено споживання спірного обсягу електричної енергії саме відповідачем. При цьому, з січня 2022 року між сторонами були відсутні договірні зобов`язання. Новий договір про постачання електричної енергії, який мав бути укладений між сторонами за результатами відкритих торгів по предмету закупівлі "ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія", та примірник якого 23.02.2022 позивачем направлено відповідачу для підписання, однак його не було укладено.

За оцінкою місцевого суду, позивачем не було вжито жодних заходів щодо повідомлення оператора системи розподілу (АТ "ДТЕК Донецькі електромережі") про закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії №100/97 від 29.03.2021 та неукладення нового, задля зміни електропостачальника відповідача на постачальника "останньої надії".

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд відзначив, що позивач на власний ризик продовжив постачання електричної енергії на тимчасово окуповану територію за відсутності будь-якої правової визначеності щодо порядку проведення розрахунків чи компенсацій.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, позивач - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 у справі №905/1534/24 в частині відмови у задоволені позову в сумі 393561,92грн та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в висновки суду в частині недоведеності заявленої до суми збитків у період квітень-травень 2022 року вважає такими, що не відповідають обставинам справи, зважаючи на наступне:

- при здійсненні нарахувань позивач використовував інформацію про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії, яка надана оператором системи розподілу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" (далі - ОСР) в листі-відповіді від 27.11.2024 за №67-16638-вих, дані від якого є пріоритетними згідно галузевого законодавства;

- обсяги спожитої електричної енергії визначає виключно ОСР на підставі власного переліку точок комерційного обліку (ТКО) відповідача, на що позивач жодним чином не може впливати; позивач здійснює нарахування на увесь обсяг електричної енергії, який йому передав ОСР; відповідно до галузевого законодавства та договірних умов, позивач не впливає на визначення переліку ТКО споживача та на визначення обсягів спожитої електричної енергії;

- суд першої інстанції взяв до уваги одні лише доводи відповідача про відсутність споживання електроенергії, які не підтверджені жодним допустимим доказом, при цьому не надав належної оцінки письмовим доказам, наданим позивачем, а саме, підтвердження від ОСР про наявність розподілу електричної енергії на об`єкт споживача у спірний період;

- позивач довів споживання/розподіл електричної енергії, а відповідач не спростував цього факту, оскільки факт тимчасової окупації не можна вважати тотожнім факту відсутності споживання електричної енергії;

- щодо відсутність договірних відносин між сторонами, апелянт звертає увагу на той факт, що сторони, як учасники ринку електричної енергії мають взаємні права та обов`язки, і відповідачем після припинення дії договору також не здійснено вичерпних дій щодо вибору постачальника та укладення з ним договору про постачання електричної, в умовах наявності підтвердженого самим відповідачем фактичного споживання електричної енергії у спірний період.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.04.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" на рішення Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 у справі №905/1534/24; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №905/1534/24 на 18.06.2025 о 11:30год.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2025 задоволено заяви представників позивача та відповідача про участь у судових засіданнях по справі №905/1534/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025, у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Лакіза В.В.

До початку розгляду апеляційної скарги відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 18.06.2025 приймала учать в режимі відеоконференції представниця позивача (апелянта), яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.06.2025 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Уповноважені представники третьої особи у судове засідання 18.06.2025 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги всі учасники справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.03.2021 між ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" (постачальник) та Нікольською селищною радою (споживач) укладено договір №100/97 (далі - договір).

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п. 1.1. договору).

За цим договором постачальник продає електричну енергію (на 2021 рік) у кількості 570000 кВт*год споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 укладеного сторонами правочину в редакції додаткової угоди №1 від 06.04.2021).

06.04.2021 Нікольською селищною радою підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (в редакції додаткової угоди №1 від 06.04.2023), яка містить відомості, зокрема, про те, що оператором, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", а також визначено, що постачання розпочинається з 29.03.2021.

У додатку до заяви-приєднання відповідач навів перелік ЕІС кодів точок комерційного обліку, адреси та види об`єктів (151 позиція).

Відповідно до п. 2.2 договору №100/97 від 29.03.2021 обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у постачальника укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

За правилами п. 2.3 вказаного договору його загальна сума складає 1903800 грн, у тому числі ПДВ 317300 грн.

Згідно умов комерційної пропозиції (в редакції від 29.03.2021) фактична ціна (тариф) купованої споживачем електроенергії у розрахунковому періоді, яка зазначається в рахунку (акті купівлі-продажу електроенергії) складається з: закупівельної ціни на ринку електричної енергії; регульованого тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого у встановленому порядку; регульованого тарифу на послуги з розподілу електричної енергії; тарифу (маржі) постачальника електричної енергії. Ц = 1,32813 + 0,29393 + 1,12127 + 0,04 грн (без ПДВ). Таким чином, ціна за 1 кВт*год становить 2,7833 грн без ПДВ.

У комерційній пропозиції (в редакції від 29.03.2021) сторони також узгодили, що послуги з розподілу та передачі сплачуються споживачем через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу та оператору системи передачі.

Протягом дії договору до комерційної пропозиції неодноразово вносились зміни стосовно ціни.

У пункті 1 комерційної пропозиції в редакції додаткової угоди №10 від 30.12.2021 визначено, що ціна (Цф) для здійснення платежів за електричну енергію за 1 кВт*год у розрахунковому періоді за результатами закупівлі складає 5,03192 гривень без ПДВ, та визначається наступним чином:

Цф = Цпостач + Тпостач + Тпослуги передачі + Трозп, де

Цпостач ціна електричної енергії постачальника для споживача, без ПДВ (3,30 грн), Тпостач тариф за послуги постачальника за вільною ціною (з урахуванням вартості небалансів, 0,10 грн), Тпослуги передачі тарифи послуги з передачі оператором системи передачі електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП, діючий на момент підписання договору без ПДВ (0,34564 грн), Трозп. тарифи послуги з розподілу оператору системи розподілу електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП, діючий з 01.01.2022 без ПДВ (1,28628грн). Розмір оплати за фактичний обсяг електричної енергії розраховується з урахуванням розміру податку на додану вартість, що нараховується при проведенні операцій купівлі-продажу електричної енергії відповідно до законодавства України.

Договір укладено на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п. 13.1 договору №100/97 від 29.03.2021).

У комерційній пропозиції (в редакції від 29.03.2021) зазначено, що договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2021. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в початковому договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Згідно з умовами п. 1 додаткової угоди №10 від 30.12.2021, керуючись положеннями ч. 6 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору на строк до 31.03.2022 (включно), а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення.

Відповідно до п. 20 комерційної пропозиції в редакції додаткової угоди №10 від 30.12.2021 договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору та укладається на строк до 31.12.2022 (включно), а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення.

На підставі додаткової угоди №11 від 31.01.2022 сторони доповнили розділ 2 договору пунктом 2.4 наступного змісту: "Дія договору продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього договору, а саме на 260 574,30 гривень, у тому числі ПДВ 43 429,05 гривень".

У подальшому, 14.02.2022 протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою, за результатами аукціону про закупівлю електричної енергії переможцем відкритих торгів по предмету закупівлі "ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія» було визнано ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" та було прийнято рішення про укладення договору про закупівлю електричної енергії.

Після закінчення строку на оскарження процедури закупівлі, а саме 23.02.2022 позивачем направлено представнику відповідача кур`єрським зв`язком "Нова пошта" два примірника відповідного договору про постачання електричної енергії, підписаного зі свого боку.

Водночас, договір не був отриманий відповідачем та не був підписаний, через початок військової агресії на територію України та введення воєнного стану в Україні.

Як вказує позивач, у січні-лютому 2022 року, квітні-травні 2022 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" поставило відповідачу активну електроенергію та надало послуги з розподілу електроенергії у цей період на загальну суму 1009676,90грн.

Так, згідно з актами прийняття-передавання товарної продукції від 31.01.2022, 28.02.2022, 30.04.2022, 31.05.2022 постачальник передав, а споживач прийняв:

- у січні 2022 року в обсязі 57812 кВт*год на суму 349 086,43 гривень;

- у лютому 2022 року в обсязі 44222 кВт*год на суму 267 025,87 гривень;

- у квітні 2022 року в обсязі 37356 кВт*год на суму 225566,90 гривень;

- у травні 2022 року в обсязі 27822 кВт*год на суму 167 997,70 гривень.

У вказаних актах застосовані ціни за 1 кВт*год електричної енергії (3,30 + 0,10 + 0,34564 = 3,74564 грн / кВт*год) та розподілу 1 кВт*год електричної енергії (1,28628 грн / кВт*год), що узгоджені сторонами у п.1 комерційної пропозиції в редакції додаткової угоди №10 від 30.12.2021.

Оскільки акти не були підписані споживачем, позивач звернувся до АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", як оператора системи розподілу, з метою підтвердження обсягів постачання.

Згідно Інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" відображено споживання Нікольською селищною радою: у січні 2022 року 57812 кВт*год, у лютому 2022 року 44222 кВт*год, у квітні 2022 року 37356 кВт*год, у травні 2022 року 27822 кВт*год.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" зверталося до Господарського суду Донецької області з позовом (справа №905/903/22) до Нікольської селищної ради про стягнення 1009676,90 гривень, з яких:

- заборгованості по активній електроенергії за період січень-лютий 2022 року, квітень-травень 2022 року в сумі 751 579,16 гривень;

- боргу за послуги розподілу за період січень-лютий 2022 року, квітень-травень 2022 року в сумі 258 097,74 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору №100/97 від 29.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту у період з січня по лютий 2022 року та з квітня по травень 2022 року електричну енергію, а також послуги з розподілу електричної енергії у вказаний період в загальному розмірі 1 009 676,90 гривень.

Під час розгляду справи №905/903/22 у суді першої інстанції від ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 260574,30 гривень, у зв`язку з тим, що відповідачем частково сплачена заборгованість за спожиту в січні 2022 року електроенергію в сумі 260 574,30 гривень.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/903/22 позовні вимоги задоволено частково, зокрема стягнуто з Нікольської селищної ради на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" заборгованість по активній електроенергії в сумі 557613,28грн, борг за послуги розподілу в сумі 191489,32грнь. Закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 260574,30грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/903/22 в частині задоволення позову скасовано. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" до Нікольської селищної ради про стягнення заборгованості у розмірі 749102,60грн відмовлено. В інший частині залишено без змін.

При прийнятті рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" про стягнення заборгованості у розмірі 749102,60грн Східний апеляційний господарський суд виходив з наступного.

По-перше, з 31.01.2022 між сторонами були відсутні договірні зобов`язання, оскільки строк дії договору №100/97 про постачання електричної енергії від 29.03.2021 закінчився 31.01.2022 споживанням 20 відсотків суми цього договору, який складає 260 574,30 гривень на підставі додаткової угоди №11 від 31.01.2022.

По-друге, матеріали справи не містять доказів споживання електроенергії саме відповідачем, оскільки відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 Маріупольська міська територіальна громада, до якої відноситься смт Нікольське знаходиться в окупації та в районі бойових дій з 05.03.2022.

По-третє, позивачем не надано доказів та АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", як адміністратором комерційного обліку, у своїх поясненнях не було зазначено інформації щодо обліку споживання відповідачем об`ємів електричної енергії, що зареєстровані в електронних програмах сторін, у тому числі за попередній 2021 рік згідно з п. 8.6.9, 8.6.11. Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ).

Частиною 4 ст. 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені у справі №905/903/22 обставини є преюдиціними для даного спору, а відтак не підлягають доказуванню.

Звертаючись до господарського суду першої інстанції з позовом у даній справі №905/1534/24, позивач просить стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна у вигляді електричної енергії за період січень-лютий 2022 року, квітень-травень 2022 року в розмірі 749 102,60 гривень.

На підтвердження обсягів переданої Нікольській селищній раді електричної енергії позивачем надано листи АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" №67-16638-вих. від 27.11.2024, №67/1416-вих від 11.02.2025, в яких зазначено:

1) фактичні обсяги розподілу електричної енергії Нікольської селищної ради складають: у січні 2022 року 57812 кВт*год; у лютому 2022 року 44222 кВт*год; у квітні 2022 року 37356 кВт*год; у травні 2022 року 27822 кВт*год.

2) при розрахунках за січень 2022 року споживач самостійно надавав покази приладів обліку, через "Особистий кабінет" ОСР. За періоди лютий, квітень, травень 2022 року розрахунок обсягів визначався відповідно до п. 8.6.9. ККО, за середньодобовим обсягом споживання.

3) відключення електричної енергії в період січень - лютий 2022 року, квітень - травень 2022 року у Нікольської громади не відбувалось;

4) у період з 29.03.2021 по 28.02.2023 об`єкти споживача знаходились на постачанні електричної енергії у постачальника ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

Відповідно до розділу VI Правил роздрібного ринку електроенергії енергії "Зміна електропостачальника" з 29.03.2021, для об`єктів Споживача Нікольська селищна рада (), на підставі листа від електропостачальника ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" № 01-15/1270 від 29.03.2021, ОСР було проведено процедуру щодо зміни постачальника електричної енергії, про що було проінформовано попереднього постачальника ДПЗД "Укрінтеренерго" листом в №60/4836/1-вих від 29.03.2021 та нового постачальника ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

08.02.2023 АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" отримало повідомлення від ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" за №01-15/477 від 08.02.2023 щодо припинення дії договорів про постачання електричної енергії із споживачем Нікольська селищна рада () з 01.03.2023.

Разом з цим, у постанові Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі №905/903/22 встановлено, що з січня 2022 року між сторонами були відсутні договірні зобов`язання, оскільки строк дії договору №100/97 про постачання електричної енергії від 29.03.2021 закінчився споживанням 20 відсотків суми цього договору, який складає 260574,30грн (43154 кВт*год) на підставі додаткової угоди №11 від 31.01.2022.

Одночасно, як вказує позивач, відповідачем не виконано обов`язок щодо оплати електричної енергії, яка була поставлена у січні-лютому 2022 року, квітні-травні 2022 року у кількості 124058 кВт*год на суму 749099,92грн, що стало підставою звернення до господарського суду із позовом у даній справі.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Донецької області 20.03.2025 ухвалено оскаржуване рішення у справі №905/1534/24, яким позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 355538,00грн (за період січень-лютий 2022 року); в частині стягнення 393561,92грн (за період квітень-травень 2022 року) відмовлено.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст.ст. 626 - 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, договір про постачання електричної енергії споживачу це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

За приписами ч. 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 276 ГК України визначено, що загальна кількість енергії, яка відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі, виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

У статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №100/97 про постачання електричної енергії від 29.03.2021, в якому, на підставі додаткової угоди №11 від 31.01.2022 сторони визначили, що "дія договору продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього договору, а саме: на 260574,30грн, у тому числі ПДВ 43429,05 грн".

Отже, сторони визначили межі терміну дії договору строк проведення процедури закупівлі та межі обсягу закупівлі - 20 відсотків суми цього договору, який складає 260574,30 грн.

Інших додаткових угод до договору сторонами не укладалось, тому фактично договірні відносини були припинені між сторонами 31.01.2022 та будь-які інші домовленості щодо постачання додаткових обсягів електроенергії відсутні.

Як вже зазначалося, предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача вартості фактично спожитої електроенергії (без укладеного договору) у період січень лютий, квітень травень 2022 року, як майна, набутого без достатньої правової підстави, відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).

За приписами п.п. 4.12, 4.13 розділу IV ПРРЕЕ розрахунок між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 ПРРЕЕ до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Функції адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) з врахуванням положень п.п. 9, 10 ПРРЕЕ та відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" покладаються на оператора системи передачі/оператора системи розподілу (далі - ОСП/ОСР).

На території Донецької області функції АКО щодо відповідача здійснює АТ "ДТЕК Донецькі електромережі".

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти приймання-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3 ПРРЕЕ).

Пунктом 9.1.1 розділу ІХ ККОЕЕ визначено, що енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ "ДТЕК Донецькі електромережі") та затверджуються Регулятором.

Як вбачається із змісту долученого позивачем листа АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" №67/1416-вих від 11.02.2025 обсяг розподіленої електричної енергії Нікольській селищній раді у січні 2022 року складає 57812 кВт*год. При здійсненні розрахунків за січень 2022 року споживач самостійно надавав покази приладів обліку, через "Особистий кабінет" ОСР.

Отже, споживання відповідачем електричної енергії в обсязі 14685 кВт*год на суму 8512,13грн відбулось поза межами дії договору і такий обсяг є доведеним.

Зазначені обставини не заперечуються учасниками справ в ході апеляційного перегляду.

Разом з цим, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що відсутність обсягів спожитої відповідачем електричної енергії за період лютий, квітень, травень 2022 року обумовлена тим, що відповідачем самостійно не було передано показників приладів обліку ані ОСР (АТ "ДТЕК Донецькі електромережі"), ані позивачу (ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія").

У зв`язку з цим, нарахування заборгованості за електроенергію відповідачу здійснено позивачем на підставі розрахунку, здійсненого АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" відповідно до положень п. 8.6.7 - 8.6.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ) та п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022, а не за показниками приладів обліку відповідача або за показниками в автоматизованій системі комерційного обліку.

Відповідно до п. 8.6.9 ККОЕЕ у разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Перевірка достовірності даних ЗКО безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців. Дані про перевірку можуть фіксуватись як на паперових носіях, так і за допомогою електронних засобів (мобільний телефон, планшет тощо) (п. 8.6.10. ККОЕЕ).

Згідно з п. 8.6.11. ККОЕЕ середньодобовий обсяг споживання електричної енергії електроустановками споживача для цілей розрахунків визначається у кВт·год з округленням до чотирьох цифр після коми на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, розрахованого з урахуванням знятих фактичних або (у разі їх відсутності) оціночних показів лічильника та коефіцієнта приросту/зниження споживання (для індивідуальних побутових споживачів).

У разі відсутності відповідних історичних даних середньодобовий обсяг споживання розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів, кількості днів між цими зчитуваннями при умові, що між датами зчитування цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи).

Для непрацюючих лічильників визначення середньодобового обсягу споживання електричної енергії проводиться після відновлення роботи вузла обліку на основі двох найближчих до періоду розрахунку зчитаних та переданих фактичних показів лічильника при умові, що між датами зняття цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи).

Коефіцієнт приросту/зниження споживання розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми як співвідношення приросту/зниження величини усередненого середньодобового обсягу споживання всіх індивідуальних побутових споживачів, для яких в ОСР наявні фактичні (отримані з лічильників) дані на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, щодо їх споживання у розрахунковому місяці, у порівнянні з аналогічним періодом минулого року.

У разі сумніву споживача у правильності розрахунку величини середньодобового обсягу споживання електричної енергії він може звернутися до оператора системи або відповідного ППКО для здійснення контрольного зчитування та звірки показів або надання детальних пояснень щодо здійсненого розрахунку та/або ініціювати розгляд та вирішення суперечки згідно з цим Кодексом.

Таким чином, обсяг спожитої електроенергії споживачем за період лютий, квітень, травень 2022 року розраховано оператором розподілу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" шляхом визначення розрахунковим шляхом середньодобового обсягу споживання.

Згідно з п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в України воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 №148 передбачено, що обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей:

1) обсяги споживання електричної енергії на об`єктах споживачів визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №311 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20.03.2020 № 716) (далі - Кодекс комерційного обліку електричної енергії), крім об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях;

2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:

з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ)

або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);

приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;

приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;

у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу. Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи;

3) оператор системи з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 цього пункту, має перерахувати обсяги електричної енергії на підставі заяви споживача із дати підтвердженого виникнення підстав.

До моменту виправлення ОР оціночних або помилкових даних споживач, постачальник та ОР у своїх взаєморозрахунках мають користуватись виключно цими даними.

Господарським судом встановлено, що з самого початку активної збройної агресії проти України і до цього часу Нікольська селищна громада Маріупольського району знаходиться в зоні активних бойових.

При цьому сторонами не заперечується той факт, що доступу до приладів обліку електричної енергії Нікольської селищної ради у них не було як з 24.02.2022, так і немає на теперішній час, а отже, у них відсутня можливість передати будь-які відомості щодо фактичних обсягів (на підставі приладів обліку) споживання електричної енергії відповідачем за спірний період.

Загальновідомим є факти постійних обстрілів та руйнувань у місті Маріуполі та прилеглих населених пунктах, у тому числі на території Нікольської селищної громади, у зв`язку з чим існує об`єктивний сумнів у тому, що після завершення бойових дій учасникам судового процесу вдасться сумісно дослідити показання засобів обліку на спірних об`єктах відповідача.

У свою чергу, визначаючи розмір заборгованості, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

З огляду на вимоги ст.ст. 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У

Колегія суддів зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанови Верховного Суду від 16.05.2024; №905/534/23 від 30.04.2024; №905/515/23 від 25.04.2024).

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обсягів переданої Нікольській селищній раді електричної енергії позивачем надано листи АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" №67-16638-вих. від 27.11.2024, №67/1416-вих від 11.02.2025, в яких зазначено, зокрема, фактичні обсяги розподілу електричної енергії Нікольської селищної ради у період січень-лютий, квітень-травень 2022 року.

Місцевим господарським судом обґрунтовано прийнято до уваги ті обставин, що як Нікольська селищна рада, так і підзвітні їй заклади після початку повномасштабного вторгнення агресора на територію України, свою діяльність не здійснювали на окупованій території.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 Маріупольська міська територіальна громада, до якої відноситься смт Нікольське знаходиться в окупації з 05.03.2022.

При цьому, відповідачем не заперечується та не спростовується той факт, що у лютому 2022 року споживання електричної енергії відбувалось саме Нікольською селищною радою.

В ході розгляду справи відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження неправильності таких розрахунків, зокрема, відомостей щодо обсягів спожитої (розподіленої) електричної енергії за аналогічний період попереднього року (лютий 2021 року), яка зберігається Особистому кабінеті ОСР, а у разі відсутності звернення до ОСР за такими відомостями тощо.

Враховуючи встановлені судом обставини фактичного споживання відповідачем електричної енергії та її обсяги у лютому 2022 року (до 24.02.2022) саме Нікольською селищною радою, що підтверджено ОСР, з урахуванням застосування концепції вірогідності доказів, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про наявність підстав для покладення вартості спожитої електричної енергії в обсязі визначеному ОСР, за відсутності доказів на спростування визначеного обсягу, саме на відповідача, на підставі ст. 1212 ЦК Украйни.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не виник обов`язок щодо оплати електричної енергії, яка була поставлена у квітні - травні 2022 року на суму 393561,92грн, з огляду на таке.

Як вже вказувалося раніше, Маріупольська міська територіальна громада, до якої відноситься смт. Нікольське знаходиться в окупації з 05.03.2022.

Отже, факт військової агресії є загальновідомою обставиною, а отже, в силу приписів ч. 3 ст. 75 ГПК України не потребує доказування.

За визначенням ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, у період, за який позивач просить суд стягнути вартість спожитої електричної енергії (за квітень травень 2022 року), місцезнаходженням відповідача була тимчасово окупована територія України.

Отже, Нікольська селищна рада, так і підзвітні їй заклади після початку повномасштабного вторгнення агресора на територію України не могли здійснювати свою діяльність на окупованій території.

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази фактичного споживання спірного обсягу електричної енергії саме відповідачем. І позивачем в апеляційній скарзі зазначені обставини будь-яким чином не доведені.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у додатку до заяви-приєднання до договору (строк дії якого закінчився 31.01.2022) сторони чітко визначили місце постачання (передачі) електроенергії.

З огляду на встановлені конкретні обставини у цій справі, судова колегія вважає, що належні та допустимі докази постачання позивачем та споживання відповідачем електричної енергії у спірний період (після початку та в період проведення активних бойових дій, а також після окупації Нікольської селищної громади Маріупольського району Донецької області), не може надати жоден із учасників спірних правовідносин з електропостачання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність чинного договору про постачання електричної енергії, проведення з 24.02.2022 активних бойових дій на території та окупації з березня 2022 року Нікольської селищної громади Маріупольського району, що призвели до зупинення діяльності Нікольської селищної ради та втрати відповідачем доступу до належних йому об`єктів, що не було спростовано позивачем, судова колегія дійшла висновку про недоведеність надання відповідачу послуг з постачання електричної енергії в заявленому позивачем розмірі.

Крім того, судом враховується, що з січня 2022 року між сторонами були відсутні договірні зобов`язання.

Новий договір про постачання електричної енергії, який мав бути укладений між сторонами за результатами відкритих торгів по предмету закупівлі "ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія", та примірник якого 23.02.2022 позивачем направлено відповідачу для підписання укладено не було.

Згідно з п. 3.2.15. ПРРЕЕ у разі закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії або дострокового його розірвання (за ініціативою електропостачальника) електропостачальник не пізніше ніж за 20 календарних днів до передбачуваного дня припинення дії договору та постачання електричної енергії повинен повідомити про це споживача, відповідного (відповідних) оператора (операторів) системи та постачальника "останньої надії", на території діяльності якого розташовані електроустановки такого споживача, із зазначенням дати припинення постачання електричної енергії споживачу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (п. 3.4.4.ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. 2 п. 7 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022, постачальник "останньої надії" у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування (крім випадку зміни постачальника за ініціативою споживча в порядку глави 6.1 розділу VI ПРРЕЕ) здійснює постачання електричної енергії тим споживачам, у яких відсутній електропостачальник, в тому числі яким станом на 04.03.2022 року постачання електричної енергії здійснював постачальник "останньої надії".

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

У свою чергу, ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" не було вжито жодних заходів щодо повідомлення оператора системи розподілу (АТ "ДТЕК Донецькі електромережі") про закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії №100/97 від 29.03.2021 та неукладення нового, задля зміни електропостачальника відповідача на постачальника "останньої надії".

Позивач також не звертався до суду з позовом про визнанням договору про постачання електричної енергії укладеним.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що позивач на власний ризик продовжив постачання електричної енергії на тимчасово окуповану територію за відсутності будь-якої правової визначеності щодо порядку проведення розрахунків чи компенсацій.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність факту споживання електроустановками Нікольської селищної ради, які територіально розташовані на тимчасово окупованій території, електричної енергії у спірний період (квітень травень 2022 року) не свідчить про споживання електроенергії саме відповідачем, а тому не може бути підставою для покладення на останнього витрат з вартості електричної енергії, яку він фактично не споживав.

Зазначені обставини можуть бути підставою для звернення з вимогою про таке відшкодування до держави-агресора.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат з вартості електричної енергії, яку він фактично не споживав у спірний період квітень травень 2022 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивачем було належним чином підтверджено фактичне споживання відповідачем та обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії у вказаний період (квітень-травень 2022 року) інформацією ОСР, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з листів АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" №67-16638-вих. від 27.11.2024, №67/1416-вих від 11.02.2025, в них вказано фактичні обсяги розподілу електричної енергії Нікольської селищної ради, а саме: у квітні 2022 року 37356 кВт*год; у травні 2022 року 27822 кВт*год.

Також АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" зазначило, що розрахунок обсягів визначався відповідно до п. 8.6.9. ККО, за середньодобовим обсягом споживання.

Однак, на виконання вимог суду першої інстанції позивачем надано акти приймання-передачі та рахунки, що виставлялись відповідачу за квітень-травень 2021 року (аналогічний період попереднього року до заявленого).

Згідно вказаних актів відповідачем спожито електричну енергію: у квітні 2021 року 30945 кВт*год; у травні 2021 року 18777 кВт*год.

Отже, розрахунок обсягів визначений за середньодобовим обсягом споживання за аналогічний період попереднього 2021 року не може настільки перевищувати фактично спожитий обсяг електричної енергії у спірний період квітень травень 2022 року, коли відповідач не здійснював свою діяльність під час окупації Нікольської селищної громади.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що обставини споживання саме відповідачем електричної енергії у спірний період квітень травень 2022 року не підтверджуються належними та допустимим у розумінні вимог ст.ст. 76 77 ГПК України доказами.

За таих обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про недоведеність заявленої до стягнення суми у розмірі вартості спожитої (розподіленої) електричної енергії у період квітень - травень 2022 року, оскільки позивачем не підтверджено як фактичне споживання електроенергії відповідачем, так і обсягів споживання електричної енергії відповідачем у аналогічному періоді попереднього 2021 року, покладеного ним в основу розрахунків ціни позову.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів фактичного споживання електроенергією відповідачем у заявлений період 2022 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача вартості спожитої (розподіленої) електричної енергії у період січень-лютий 2022 року в сумі 355538,00грн.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" наведених висновків суду не спростовують та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 у справі №905/1534/24 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" на рішення Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 у справі №905/1534/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 20.03.2025 у справі №905/1534/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення; порядок і строки оскарження постанови передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 30.06.2025.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.В. Лакіза