ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м.Дніпро Справа № 908/1662/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.

суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 (суддя Мірошніченко М.В.)

за позовом Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ (69000, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 4, кв. 238, ідентифікаційний код 22119090)

про стягнення 251650,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ заборгованості в сумі 251650,43 грн. за послуги постачання теплової енергії, які надавались відповідачу у нежитлове приміщення №ХХІХ в будинку №7 по пр. Маяковського в м. Запоріжжя за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 на підставі типового індивідуального договору №72209021 про надання послуги з постачання теплової енергії, укладеного сторонами 01.11.2021.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 322, 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 13, 14, 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, п. п. 8, 9, 34 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 року у справі № 908/1662/24 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізького центру технічного обслуговування (69000, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 4, кв. 238, ідентифікаційний код 22119090) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул.Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 251650,43 грн. (двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят грн. 43 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у Філії АТ Укрексімбанк у м. Києві, МФО 322313, .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізького центру технічного обслуговування (69000, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 4, кв. 238, ідентифікаційний код 22119090) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул.Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) судові витрати у розмірі судового збору 3019,81 грн. (три тисячі дев`ятнадцять грн. 81 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , ПАТ АБ „УКРГАЗБАНК, МФО 320478, .

Повернуто на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул.Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) переплату судового збору в сумі 1070,05 грн. (одна тисяча сімдесят грн. 05 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , ПАТ АБ „УКРГАЗБАНК, МФО 320478, , ухвалою суду після набрання судовим рішенням законної сили.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 251650,43 грн. є доведеними, доказів на спростування цих вимог або доказів оплати заборгованості ним не надано, тому є обґрунтованим нарахування Позивачем вартості теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 у вказаній вище сумі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог Концерну Міські теплові мережі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

В обґрунтування апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що

наданий Позивачем розрахунок надання послуг з опалення на суму 251 650,43 грн., який у подальшому прийнятий та задоволений оскаржуваним рішенням суду, фактично призводить до того, що на Відповідача, як власника приватного приміщення (яке не є місцем загального користування) покладається оплата теплової енергії, яка ФАКТИЧНО не могла бути отримана в силу ТЕХНІЧНОЇ неможливості такого отримання, зважаючи на демонтаж всіх опалювальні пристрої - батареї/радіатори, що також встановлено актом від 16.02,2016 обстеження системи теплоспоживання та розрахунком теплового навантаження виконаного AT «Теплосервіс» у 1996 році.

У даному випадку Позивач знав про технічні характеристики приміщення, оскільки був стороною при складанні акту обстеження приміщення від 16.02.2016, проте незважаючи на це свідомо проігнорував вищезазначену технічну неможливість.

Через приміщення №ХХІХ в будинку №7 по проспекту Маяковського, буд. 7 в місті Запоріжжя, проходять стояки, через які здійснюється транспортування теплової енергії до будинку, які фактично виконують функції транзиту теплової енергії, тобто її транспортування.

Відповідач визнає і цілком розуміє, що певна тепловіддача від зазначених транзитних труб наявна, проте зазначений обсяг теплової енергії відповідає визначенню максимальне теплове навантаження, яке віднесене самим же Позивачем до категорії «умовно-постійна частина тарифу».

В наданих Позивачем розрахунках останній використовує показник у розмірі 0.01464861 Гкал/година за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року, та показник у розмірі 0,02170155 Гкал/година за період з листопада 2022 року по січень 2024 року.

Слід додатково зазначити, що в розрахунку максимального теплового навантаження приміщення №ХХІХ в будинку №7 по проспекту Маяковського, буд. 7 в місті Запоріжжя, останнє складає 0,001827Гкал/г, а орієнтовний об`єм відпуску складатиме 3,5 Гкал за рік, при цьому розрахунки відповідних величин здійснювались, виходячи з розрахункової зовнішньої температури -22°С.

Всі вищезазначені обставини технічної неможливості надання послуг Позивачем у наведеному останніми обсягу Господарським судом Запорізької області проігноровано, та зазначено, що відсутні факти відключення системи опалення у приміщенні, що належить Відповідачу. При цьому навіть хибність розрахунку Позивача в застосуванні максимального теплового навантаження приміщення з ігноруванням технічної документації не стала перепоною для суду у прийнятті оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що послуга з постачання теплової енергії в розмірі та об`ємі, зазначеним Позивачем, Відповідачем отримана не була в силу технічної неможливості такого отримання, зважаючи на демонтаж всіх опалювальні пристрої - батареї/радіатори, рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 є необґрунтованим та незаконним, та таким, що призводить до покладення значного фінансового зобов`язання на ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» за послугу, яка надано не була, що не відповідає ні логікі, ні духу справедливості на захист чого направлено судочинство.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач у відзиві вказує на те, що факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення відповідача, яке підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі (відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР та додані до заяви), знаходженням нежитлового приміщення відповідача у багатоквартирному житловому будинку.

Житловий будинок по вул. Маяковського,7 обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення ТОВ "Запорізький центр технічного обслуговування" знаходиться в житловому будинку за адресою вул. Маяковського,7, має сумісну із будівлею систему опалення та не оснащено розподільним приладом обліку теплової енергії.

Для будинків, в яких наявні приміщення з індивідуальним опаленням, згідно п.9 розділу IV для розрахунку ЗБП будинку застосовується коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі.

Таким чином, нарахування за період з 01.11.2021року по 31.01.2022року здійснювалися згідно першої редакції Методики, з наступним перерахунком за січень 2022року.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2024р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/1662/24. Відкласти вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.

26.11.2024р. матеріали справи № 908/1662/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2024р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів доплати судового збору у сумі 5662.14 грн.

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2024 справу №908/1662/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24, ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Відповідно до інформаційної довідки №374220872 від 15.04.2024 з Реєстру прав власності на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький центр технічного обслуговування (відповідач) зареєстровано 23.03.2004 на праві власності 19/20 часток приміщення №ХХІХ першого поверху літ. А-5 загальною площею 338,40 кв.м. в будинку № 7 по проспекту Маяковського в місті Запоріжжя на підставі договору купівлі-продажу №932 від 15.04.2009.

Відповідно до статуту Концерну Міські теплові мережі (позивача) основною метою діяльності позивача є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII Про житлово-комунальні послуги до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

02.10.2021 Концерн Міські теплові мережі оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та на власному офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Пунктом 4 даного договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно з абз. 1, 2 п. 8, абз. 2 п. 9 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України Про житло-комунальні послуги.

Враховуючи знаходження нежитлового приміщення відповідача в багатоквартирному житловому будинку та відсутність доказів відключення його від мережі централізованого опалення, вказане приміщення є опалювальним.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач акцептував договір з позивачем шляхом споживання послуги з постачання теплової енергії, тому відповідно до ч. 5 ст. 13, ч.7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII Про житлово-комунальні послуги між сторонами укладений публічний типовий індивідуальний договір №72209021 про надання послуги з постачання теплової енергії з 01.11.2021.

Згідно з п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Згідно з рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 №382 Про початок опалювального періоду 2021 2022 років у м. Запоріжжя та від 29.03.2022 №126 Про закінчення опалювального періоду 2021 2022 років у м. Запоріжжя опалювальний сезон 2021 2022 років у м. Запоріжжя тривав з 01.11.2021 по 31.03.2022.

Відповідно до рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.10.2022 №410 Про початок опалювального періоду 2022 2023 років у м. Запоріжжя, від 27.03.2023 №186 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2023 №184 Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років у м.Запоріжжя опалювальний період 2022 2023 років у м. Запоріжжя тривав з 25.11.2022 по 31.03.2023.

Згідно з рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 09.11.2023 №665 Про початок опалювального періоду 2023 2024 років у місті Запоріжжя та від 27.03.2024 №87 Про закінчення опалювального періоду 2023 2024 років у місті Запоріжжя опалювальний період 2023 2024 у м. Запоріжжя тривав з 25.11.2023 по 15.04.2024.

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу).

Позивачем надано до матеріалів справи паспорти готовності будинку №7 по проспекту Маяковського до роботи в опалювальний період 2021 2022 року, 2023 2024, акти готовності до опалювального періоду по цьому житловому будинку 2021 2022 років (від 14.07.2021) та 2023 2024 років, акти обстеження теплового вузла та зняття показань комерційного/розподільчого приладу обліку теплової енергії в будинку по пр. Маяковського, 7 від 03.10.2022, від 31.03.2023, від 31.03.2022, від 02.10.2023, від 01.10.2024.

На підставі відомостей про обсяг спожитої в будинку теплової енергії позивач нарахував відповідачу вартість послуги з постачання теплової енергії до приміщень відповідача за період з листопада 2021 року по січень 2024 року на загальну суму 251650,43 грн. та сформував рахунки на оплату:

- за листопад 2021 року на суму 13805,78 грн.;

- за грудень 2021 року на суму 12719,84 грн.;

- за січень 2022 року на суму 17364,06 грн.;

- за лютий 2022 року на суму 6389,37 грн.;

- за березень 2022 року на суму 20596,20 грн.;

- за квітень 2022 року на суму 986,70 грн.;

- за травень 2022 року на суму 986,70 грн.;

- за червень 2022 року на суму 986,70 грн.;

- за липень 2022 року на суму 986,70 грн.;

- за серпень 2022 року на суму 986,70 грн.;

- за вересень 2022 року на суму 986,70 грн.;

- за жовтень 2022 року на суму 992,70 грн.;

- за листопад 2022 року на суму 8153,46 грн.;

- за грудень 2022 року на суму 20214,80 грн.;

- за січень 2023 року на суму 18683,26 грн.;

- за лютий 2023 року на суму 15552,34 грн.;

- за березень 2023 року на суму 15924,50 грн.;

- за квітень 2023 року на суму 1459,09 грн.;

- за травень 2023 року на суму 1459,09 грн.;

- за червень 2023 року на суму 1459,09 грн.;

- за липень 2023 року на суму 7149,49 грн.;

- за серпень 2023 року на суму 1715,41 грн.;

- за вересень 2023 року на суму 1680,40 грн.;

- за жовтень 2023 року на суму 1518,32 грн.;

- за листопад 2023 року на суму 36263,44 грн.;

- за грудень 2023 року на суму 19292,18 грн.;

- за січень 2024 року на суму 23337,41 грн.

У рахунках на оплату спожитої послуги міститься інформація щодо приладу обліку, за яким відбуваються нарахування, опалювальної площі будинку та приміщення відповідача.

Оскільки відповідач не оплатив вартість послуг постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.01.2024, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 251650,43 грн.

Невиконання Відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості теплової енергії, поставленої у спірний період стало підставою для звернення Позивача з позовом до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

За результатом розгляду поданого Позивачем позову місцевим господарським судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, яке обґрунтовано тим, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 251650,43 грн. є доведеними, доказів на спростування цих вимог або доказів оплати заборгованості ним не надано, тому є обґрунтованим нарахування Позивачем вартості теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 у вказаній вище сумі.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст.173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 ст.179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду (ч.1 ст.630 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається оскільки вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Частиною 6 ст.633 Цивільного кодексу України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг постачання теплової енергії.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання», споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до пункту 3 Правил користування тепловою енергією, споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу (ст.1 Закону України «Про теплопостачання»).

Пунктом 4 Правил користування тепловою енергією визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (ч.4 ст.19 Закону України «Про теплопостачання»).

Частинами 1,3 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено:

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

- виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

- споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач;

- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

- внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною першою ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

За приписами ч.7 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Згідно з частиною п`ятою ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч.7 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг (абз.2 п.3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021) встановлено, що ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (надалі по тексту- споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (надалі по тексту - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст.ст.13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення Відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення.

Пунктами 8.9 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р.. № 830 визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Фактичне отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку та користування послугами житловим будинком в цілому та у тому числі нежитловим приміщенням Відповідача підтверджено рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон.

Комунікаційні мережі приміщення Відповідача приєднані до внутрішньобудинкової системи житлового будинку та складають невід`ємну частину. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього|повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те. що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення.

Враховуючи знаходження належного Відповідачу приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення (в порядку Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 р.). тому вказане приміщення є опалювальними.

Згідно з п.п. 3, 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Згідно ст.11 Закону України „Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

На виконання рішення Запорізької міської ради № 382 від 23.10.2021 р. Про початок опалювального сезону 2021-2022 років - Концерном ..Міські теплові мережі" з 01.11.2021 р. було розпочато опалювальний період у житлових будинках незалежно від форм власності та відомчої належності та не житлових будівлях підприємств, установ і організацій (Копію рішення було долучено до позовної заяви).

На виконання рішення Запорізької міської ради № 410 від 31.10.2022 р. Про початок опалювального сезону 2022-2023 років - Концерном ..Міські теплові мережі" з 02.11.2022 р. було розпочато опалювальний період у житлових будинках незалежно від форм власності та відомчої належності та не житлових будівлях підприємств, установ і організацій (Копії рішень було долучено до позовної заяви).

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 126 від 29.03.2022 р. - 31.03.2022 р. у м. Запоріжжя було закінчено опалювальний сезон (Копію рішення було долучено до позовної заяви).

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184 від 27.03.2023 р. - 31.03.2023 р. у м. Запоріжжя було закінчено опалювальний сезон (Копію рішення було долучено до позовної заяви).

Таким чином, факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення відповідача, яке підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі (відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР та додані до заяви), знаходженням нежитлового приміщення відповідача у багатоквартирному житловому будинку.

Щодо порядку розрахунку заборгованості колегія суддів зазначає наступне:

Наразі у тарифі на теплову енергію окремо визначені умовно-постійна та умовно-змінна частини такого тарифу.

Умовно-змінна частина тарифу - це плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Розмір цієї частини тарифу залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам. Ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал) та нараховується лише протягом опалювального періоду.

Умовно-постійна частина тарифу - це плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої покриваються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії. Розмір цієї частини тарифу залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, яке виробляє та транспортує теплову енергію споживачам. Ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину) та нараховується для місячної оплати протягом року.

Житловий будинок по вул. Маяковського,7 обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення ТОВ "Запорізький центр технічного обслуговування" знаходиться в житловому будинку за адресою вул. Маяковського,7, має сумісну із будівлею систему опалення та не оснащено розподільним приладом обліку теплової енергії.

У відповідності до п. 24 Правил №830 - розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315» (надалі-Методика №315). Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358 внесено зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, які набули чинності 28.01.2022року.

Відповідно до вимог Методики № 315 для всіх споживачів будинку спочатку визначаються та розподіляються обсяги спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування (згідно п.2 розділу III методики) - (далі МЗК) та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (згідно п.2 розділу Vметодики) . В житловому будинку за адресою вул. Маяковського,7 обсяги теплової енергії на МЗК визначаються як частка 12% від загальних обсягів споживання теплової енергії в розрахунковому періоді. Функціонування - 8 % від обсягу теплової енергії, спожитої в будівлі в січні місяці, попереднього опалювального періоду).

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 року №358 внесено зміни до Методики № 315. згідно яких змінено механізм визначення обсягу теплової енергії на загально-будинкові потреби (згідно п.8 розділу IVметодики) (далі ЗБП). В житловому будинку за адресою вул. Маяковського,7 обсяги теплової енергії на ЗБП визначаються як частка 25% від загальних обсягів споживання теплової енергії в розрахунковому періоді.

Для будинків, в яких наявні приміщення з індивідуальним опаленням, згідно п.9 розділу IV для розрахунку ЗБП будинку застосовується коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що позивач виконав свої зобов`язання відносно надання послуги з постачання теплової енергії у період 01.11.2021 по 31.01.2024 на загальну суму 251650,43 грн, а відповідач зобов`язаний її сплатити.

Апеляційний господарський суд зауважує, що важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги про неправильність обрахунку заборгованості відповідача, як такі, що не підтверджені належними і допустимими в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 5662,14 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.10.2024 у справі №908/1662/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5662,14 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКИЙ ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв