УХВАЛА

04 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/2565/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2025 (колегія суддів: Матущак О. І., Скрипчук О. С., Кравчук Н. М.) та рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2025 (суддя Березяк Н. Є.) у справі

за позовом Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю СБК-Захід про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Львівської області звернувся Департамент економічного розвитку Львівської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю СБК-Захід (далі ТОВ СБК-Захід) про стягнення 1 741 742,75 грн суми пайового внеску, 153 416,52 грн пені, 1 041 806,05 грн інфляційних втрат та 163 664,37 трьох процентів річних.

27.02.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2025, про задоволення позову частково. Стягнуто з ТОВ СБК-Захід на користь позивача 1 741 742,75 грн суми пайового внеску, 153 416,52 грн пені, 812 582,24 грн інфляційних втрат, 163 664,37 грн трьох процентів річних та 42 144,94 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 812 582,24 грн та ухвалити цій частині нове рішення, яким задовольнити позов в частині стягнення з ТОВ СБК-Захід інфляційних втрат у сумі 1 041 806,05 грн. Крім того, скаржник заявив клопотання: про поновлення строку на касаційне оскарження та про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

У касаційній скарзі Департамент економічного розвитку Львівської міської ради зазначив, що подає касаційну скаргу на підставі виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Обґрунтовуючи пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зауважує, що суд апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах:

- від 23.01.2024 у справі № 910/9745/22 щодо застосування частини першої статті 509 ЦК України, статті 526 України;

- від 01.04.2024 у справі № 752/2455/21 щодо застосування статті 530 ЦК України.

Розглянувши доводи скаржника, Суд установив, що в постановах Верховного Суду, на яку посилається скаржник, лише процитовано положення статей 509, 526, 530 ЦК України, без зазначення висновків щодо їх застосування. Колегія суддів зазначає, що саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Отже, таке формальне посилання на постанови Верховного Суду не може вважатися належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки Департамент економічного розвитку Львівської міської ради не зазначив саме правових висновків Верховного Суду щодо застосування статей 509, 526, 530 ЦК України, які не враховано судом апеляційної інстанції та не обґрунтував подібності правовідносин у справах, на які посилається.

Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам скаржник. В іншому випадку вказане б призводило до порушення таких принципів господарського процесу, як змагальності та диспозитивності.

З огляду на зазначене, скаржнику слід належним чином обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Щодо судового збору

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 названого Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За змістом частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки Департамент економічного розвитку Львівської міської ради фактично оскаржує судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 229 223,81 грн інфляційних втрат, за подання касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у розмірі 5 501,37 грн (229 223,81 грн х 1,5 % х 200 % х 0,8).

Проте до касаційної скарги скаржник не додав доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі, однак заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав викладених вище. Цей перелік умов є вичерпним.

Натомість скаржник не навів жодних обґрунтувань наявності таких умов у своєму клопотанні, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на ці правовідносини, у зв`язку з чим заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, касаційна скарга Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України з наданням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом:

1) обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України;

2) подання доказів сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги у розмірі 5 501,37 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими реквізитами у призначенні платежу для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення, що оскаржується. Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.

З огляду на те, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2025 буде розглянуто Верховним Судом у разі усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради залишити без руху.

3. Скаржник має право усунути недоліки касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 або через підсистему "Електронний суд".

5. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов