ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури

"25" червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 916/142/25

Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.

За участі секретаря судового засідання Волкової Ю.О.

За участю представників сторін:

від заявника: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

розпорядник майном боржника: арбітражний керуючий Коваленко І.А.

дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За заявою кредитора: Головного управління ДПС в Одеській області

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; )

про визнання банкрутом

установив:

17.01.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх.№149/25) Головного управління ДПС в Одеській області про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20.

Заява обґрунтована наявністю заборгованості ТОВ Карго-Тім 20 перед бюджетом по податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, військовому збору та пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 22.01.2025 заяву Головного управління ДПС в Одеській області від 17.01.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Карго-Тім 20 прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні господарського суду.

31.01.2025 до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшла заява арбітражного керуючого Коваленко І.А. про участь у справі про банкрутство.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 12.02.2025 відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ Карго-Тім 20, визнав конкурсні грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ТОВ Карго-Тім 20 у сумі 39 605 385,53 грн, введена процедура розпорядження майном ТОВ Карго-Тім 20 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Коваленко Ірину Анатоліївну.

12.02.2025 господарським судом в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" в електронній формі було сформовано оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Карго-Тім 20.

13.02.2025 на офіційному сайті Касаційного господарського суду України опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі №916/142/25 про банкрутство ТОВ Карго-Тім 20 (публікація № 75284 від 13.02.2025).

Боржник у попереднє засідання суду 30.04.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних Господарським судом Одеської області відомостей та документів, що мають значення для розгляду справи не надав, про причини не можливості їх подання суд не повідомив.

Ухвали Господарського суду Одеської області від 12.02.2025, 26.03.2025, 16.04.2025, направлені на адресу ТОВ Карго-Тім 20, однак, вказані поштове відправлення були повернуті засобами поштового зв`язку з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, що в свою чергу підтверджується наявним у матеріалах справи поштовими поверненнями.

Крім того, Господарським судом Одеської області з метою повідомлення боржника 14.03.2025, 31.03.2025 та 18.04.2025 здійснено публікацію на офіційному вебсайті суду про розгляд справи відносно ТОВ Карго-Тім 20.

Виходячи зі змісту ст.ст. 120, 242 ГПК України, п.п. 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 22.03.2023 у справі №905/1397/21, від 30.08.2023 у справі №910/10477/22).

Будь-яких інших адрес або про зміну місця свого перебування боржник суду не повідомляв, а також не подавав клопотань про надсилання кореспонденції на адресу його представника.

Суд зазначає, що боржник є юридичною особою, на яку відповідно до ст. 4, ч. 1, п.10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до ст. 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса боржника є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Крім того, господарським судом за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвали Господарського суду Одеської області у справі №916/142/25 були оприлюднені у вказаному реєстрі, тобто текст ухвали був у вільному доступі через мережу Інтернет та з нею мали можливість ознайомитись усі заінтересовані особи, в тому числі сторони та учасники даної справи.

Протягом терміну, встановленого ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства (30 днів) з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі №916/142/25 про банкрутство ТОВ Карго-Тім 20, заяви з грошовими вимогами до ТОВ Карго-Тім 20 до Господарського суду Одеської області не надходили.

Ухвалою попереднього засідання суду від 30.04.2025 визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів, до складу якого включені вимоги одного кредитора Головного управління ДПС в Одеській області.

Боржник у судове засідання 30.04.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Господарським судом Одеської області з метою повідомлення боржника 15.05.2025, здійснено публікацію на офіційному вебсайті суду про постановлення зазначеної ухвали.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, п. 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі №904/2584/19)

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Постановою Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20).

Крім того, господарським судом за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвала Господарського суду Одеської області від 16.04.2025 оприлюднена у вказаному реєстрі, тобто текст ухвали був у вільному доступі через мережу Інтернет та з нею мали можливість ознайомитись усі заінтересовані особи, в тому числі сторони та учасники даної справи.

При цьому, суд вказує, що за змістом ст. 2 Закону України „Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення ініціюючого кредитора та розпорядника майном боржника, суд установив:

ТОВ Карго-Тім 20 зареєстровано Виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеської області за №0003993 від 07.07.2015.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ Карго-Тім 20 знаходиться за адресою: 68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд.3;

Розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Коваленко І. А. надано звіт від 14.04.2025 та про результати проведення процедури розпорядження майном, у якому вказано про надсилання запитів з метою пошуку майна боржника до відповідних установ та організацій, на які отримано відповіді, а саме: Довідка Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №4405/02-1-1/15-25 від 13.03.2025 року, якою повідомлено, що за наявною інформацією, яка міститься в електронних версіях Державного суднового реєстру України та Суднової книги України, відсутні відомості щодо зареєстрованих суден, власником або судновласником яких є/було ТОВ «Карго-Тім 20», ; Довідка Управління з питань ДАБК ОМР №01-8/45-вх від 10.03.2025 року, якою зазначено, що в реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного/декларативного характеру замовнику будівництва ТОВ «Карго-Тім 20», також до управління не надходили та не реєструвались документи дозвільного/декларативного характеру на виконання будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, де замовником будівництва є ТОВ «Карго-Тім 20»; Довідкою НКзЦПтаФР №12/04/3557 від 06.03.2025 року, повідомлено, що станом на 06.03.2025 в Державному реєстрі випусків цінних паперів інформація щодо реєстрації випусків цінних паперів ТОВ «Карго-Тім 20» відсутня; Довідка ГУ ДПС в Одеській області №9645/6/15-32-12-05-06 від 06.03.2025 року рекомендує звернутись до керівника ТОВ «Карго-Тім 20» стосовно питання отримання відомостей про усі відкриті рахунки у фінансових установах; Довідка ГУ ДПС в Одеській області №9900/6/15-32-04-04-06 від 07.03.2025 року, повідомляє наступне, що згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, ТОВ «Карго-Тім 20» перебуває за основним місцем обліку в ГУ ДПС в Одеській області з 01.01.2025 року, станом на дату надання відповіді Товариством до контролюючого органу фінансова звітність за 2021-2024 роки не надавалась. Щодо інформації про розмір переплат з податків та зборів, що обліковуються в інтегрованих картках платника податків ТОВ «Карго-Тім 20» повідомляє, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС станом на дату надання відповіді переплати відсутні; Довідка ГУ Держпродспоживслуби в Одеській області №Вих2412/10/23 25 від 03.03.2025 року, інформує, що відповідно до даних уніфікованої автоматизованої електроннооблікової системи-реєстру Держпродспоживслужби за ТОВ «Карго-Тім 20» трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми в Одеській області не зареєстровані; Довідкою Одеської митниці Державної митної служби України №7.10-2/27/8.19/3458 від 03.03.2025 року, повідомлено, що згідно електронної бази митних декларацій Одеської митниці, ТОВ «Карго-Тім 20» () митне оформлення товарів за період 2021-2024 роки в зоні діяльності Одеської митниці не здійснювало; Довідка Департаменту екології та природних ресурсів Одеської ОДА №581/06/04-08/2-25/21- 13-06 від 28.02.2025 року, інформує, що ТОВ «Карго-Тім 20» дозвіл на спеціальне водокористування Департаментом не надавався; Довідка РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях №31/30/15-3437- 2025 від 27.02.2025 року, відповідно до якої згідно даними ЄДР ТЗ МВС, станом на дату надання відповіді, інформація про державну реєстрацію транспортних засобів за ТОВ «Карго-Тім 20» () відсутня; Довідка Департаменту екології та природних ресурсів №581/06/04-08/2-25/21-13-06 від 28.02.2025 року, інформує, що ТОВ «Карго-Тім 20» () дозвіл на спеціальне водокористування Департаментом не надавався; Довідка ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» №517/8-11 від 20.03.2025 року, повідомляє, що в інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» відсутні відомості про наявність тварин у ТОВ «Карго-Тім 20» () оскільки даний боржник не зареєстрований в Реєстрі тварин як власник (утримувач) тварин; Довідкою ГУ ПФ України в Одеській області №1500-0505-8/58996 від 11.03.2025 року, якою повідомлено, що підприємство зареєстровано в органах Пенсійного фонду України 07.07.2015 за юридичною адресою: 68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, 3. Станом на 11.03.2025 залишки коштів/борг або переплата зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відсутні; Довідка Управління підтримання льотної придатності Державної авіаційної служби України №12/12.5-738-25 від 05.03.2025 року, якою надано інформацію, що у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за ТОВ «Карго-Тім 20» повітряні судна ніколи не були зареєстровані; Довідкою ГУС в Одеській області №03-09/102-25 від 05.03.2025 року, надано інформацію, що ТОВ «Карго-Тім 20» () фінансову звітність за 2021-2024 роки до органів державної статистики не подавало; Довідка Держпраці №ПД/2/2269-25 від 05.03.2025, повідомляє, що інформація щодо зареєстрованих великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, за ТОВ «Карго-Тім 20» у Міжрегіональному управлінні відсутня; Направлено запити до керівництва боржника від 13.02.2025, проте відповіді на запити, розпорядником майна не отримано; Проведено інвентаризацію майна та майнових активів боржника. В результаті проведеної інвентаризації майна та майнових активів не виявлено; Проведено Аналіз фінансово-господарської діяльності боржника.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи листами від вищевказаних установ та організацій.

Системний аналіз ст.ст. 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що правом пропонувати суду процедуру ліквідації боржника наділені загальні збори кредиторів. Що стосується комітету кредиторів, то за ним таке право зберігається тільки у разі делегування відповідних повноважень зборами кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, до реєстру вимог кредиторів боржника включено вимоги лише одного кредитора Головне управління ДПС в Одеській області, якого у відповідності до рішення зборів (комітету) кредиторів, оформленого протоколом від 05.06.2025, обрано членом комітету кредиторів та створено комітет кредиторів з включенням до його складу однієї особи Головного управління ДПС в Одеській області.

Отже, всі конкурсні кредитори з правом вирішального голосу на зборах увійшли до складу комітету кредиторів, тобто у даному випадку склад зборів та комітету кредиторів є ідентичним.

05.06.2025 розпорядником майна ТОВ Карго-Тім 20 проведено збори кредиторів під час яких в порядку денному було поставлено питання щодо звернення до суду з клопотанням про визнання банкрутом ТОВ Карго-Тім 20, відкриття відносно нього ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Коваленко І.А. На даних зборах кредиторів Головне управління ДПС в Одеській області підтримало пропозицію щодо звернення до суду з клопотанням про визнання банкрутом ТОВ Карго-Тім 20, відкриття відносно нього ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Коваленко І.А.

09.06.2025 розпорядником майна подано до суду підсумковий звіт про фінансово-господарський стан ТОВ Карго-Тім 20 та про хід процедури розпорядження майном боржника з якого вбачається, що пасиви підприємства перевищують вартість його активів, які можуть бути включені до ліквідаційної маси, що є основною ознакою неплатоспроможності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Частиною 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Частиною 2 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 3 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 6 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня визнання господарським судом боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури санації процедура розпорядження майном та повноваження розпорядника майна припиняються.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що банкрутство визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.

Згідно ч. 4 ст. 205 Господарського кодексу України у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

За положеннями ч.1 ст. 209 Господарського кодексу України у разі нездатності суб`єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов`язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб`єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним.

Порядок організації, проведення, компетенція зборів кредиторів та комітету кредиторів визначені ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 цього Кодексу учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом у попередньому засіданні та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу: кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; кредитори з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян; конкурсні кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання; представник працівників боржника; уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; представник органу, уповноваженого управляти державним майном; арбітражний керуючий.

Ч.4 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень. Під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство.

Згідно ч. 5 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: 1) визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; 2) дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; 3) схвалення плану санації боржника та схвалення внесення змін до нього; 4) звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; 5) обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень; 6) інші питання, передбачені цим Кодексом, у тому числі віднесені до компетенції комітету кредиторів.

Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу (ч.6 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства).

Протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів подається до господарського суду (ч.7 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства).

За положеннями п.п.1,2,4,6,7 ч.8 ст. 48 Кодексу до компетенції комітету кредиторів належить серед іншого прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Кодексом. У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч.9 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів.

Ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців. Неявка у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час і місце такого засідання, не перешкоджає провадженню у справі.

Суд у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.

Тлумачення положень статей 48, 49 КУзПБ свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями статтею 6 КУзПБ, з застосуванням судового розсуду (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Наявність рішення зборів кредиторів (комітету кредиторів у разі делегування таких повноважень) про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника. Адже частиною четвертою статті 49 КУзПБ законодавцем надано право суду навіть за відсутності відповідного рішення зборів кредиторів боржника чи комітету кредиторів, але за наявності обставин (після закінчення термінів визначених КУзПБ щодо тривалості процедури розпорядження майном, за наявності ознак банкрутства та за відсутності пропозицій щодо санації боржника), прийняти постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за власною ініціативою (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 918/420/16).

Боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Під ліквідацією розуміється припинення боржника, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку КУзПБ вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Тож завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі. При винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає стаття 205 ГК України, відповідно до положень частини четвертої якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2023р. по справі №904/9428/21.

У боржника наявна кредиторська заборгованість у розмірі 39 605 385,53 грн, в той же час за наслідками проведеної інвентаризації, встановлено відсутність у ТОВ Карго-Тім 20 будь-якого майна та активів, достатніх для задоволення кредиторських вимог; жодних заяв від осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, до розпорядника майна не надходило.

Судом встановлено, що під час проведення процедури розпорядження майном наявних активів боржника, за рахунок яких можливо погасити існуючу заборгованість перед кредитором, розпорядником майна не знайдено, пропозицій щодо участі в якості інвестора не надходило.

Отже, здійснивши аналіз поданих документів з урахуванням наявної кредиторської заборгованості, суд дійшов висновку, що підприємство боржника відповідає ознакам поточної неплатоспроможності, тобто боржника, який неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами.

Заперечень щодо відкриття ліквідаційної процедури, визнання боржника банкрутом до суду не надійшло.

Суд встановив, що рішення комітету кредиторів про звернення до суду із клопотанням про визнання боржника банкрутом прийнято в межах компетенції, визначеної ч.5 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства; порядок голосування при прийняті рішень дотриманий, рішення є легітимними.

Приймаючи до уваги наявність непогашених грошових вимог перед кредитором, які визнані судом; перевищення зобов`язань боржника над його наявним майном (перевищення пасивів над активами); відсутність заяв від можливих інвесторів, суд приймає рішення про визнання ТОВ Карго-Тім 20 банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Суд зазначає про те, що мета процедури розпорядження майном досягнута, аналіз фінансового стану боржника проведений, у встановленому порядку кредитором прийнято рішення щодо наступної процедури стосовно боржника.

Дії розпорядника майна у процедурі розпорядження майном суд оцінює як повні та такі, що відповідають вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Розгляд питання про призначення ліквідатора банкрута.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи. До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Частиною 1 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Як убачається із рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом від 05.06.2025, вирішено призначити ліквідатором ТОВ Карго-Тім 20 арбітражного керуючого Коваленко І. А.

Суд встановив, що рішення про таку рекомендацію прийнято комітетом у межах повноважень, визначених п.4 ч. 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглянувши клопотання комітету кредиторів, перевіривши відповідність кандидатури вимогам ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, оцінивши здатність арбітражного керуючого належним чином виконувати передбачені Кодексом обов`язки ліквідатора з урахуванням результатів його роботи як розпорядника майна боржника, суд дійшов висновку про відповідність рішення зборів кредиторів та кандидатури арбітражного керуючого вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Ураховуючи викладене, суд призначає арбітражного керуючого Коваленко І.А. ліквідатором банкрута.

Ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Ураховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання ТОВ Карго-Тім 20 банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

Керуючись ст. 2, 28, 49, 58, 59, 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.205, 209 Господарського кодексу України, ст. 220, ст. 232-233, ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ).

2. Відкрити відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ) ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 25.06.2026.

3. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ) призначити арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну (свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора №521 від 21.03.2013).

4. Оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

5. Припинити процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ).

6. Припинити повноваження розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ) арбітражної керуючої Коваленко Ірини Анатоліївни (свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора №521 від 21.03.2013).

7. Припинити повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, припинити повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

8. Керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3; ) Бугайову Артему Анатолійовичу протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору арбітражній керуючій Коваленко Ірині Анатоліївні (свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора №521 від 21.03.2013).

9. Вважати строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута таким, що настав.

10. Встановити, що у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

11. Припинити нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

12. Відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю.

13. Продаж майна допускається в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

14. Скасувати арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

15. Виконання зобов`язань боржника, визнаного банкрутом, здійснювати у випадках і порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

16. Ліквідатору після завершення ліквідаційних заходів відповідно до ст.65 Кодексу України з процедур банкрутства надати до суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута на затвердження, до якого додати: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

17. Призначити судове засідання на "30" липня 2025 р. о 10:00 год. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області у залі судового засідання № 14 (5-й поверх), тел. (0482) 307-962.

Постанова набирає законної сили 25 червня 2025 та відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повну постанову складено та підписано 30.06.2025.

Копію постанови надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": Головному управлінню ДПС в Одеській області; арбітражній керуючій Коваленко І.А.

Копію постанови надіслати на електронну адресу: Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (); Іллічівському районному суду Одеської області (); Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області (); Хаджибейському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ().

Копію постанови надіслати: Товариству з обмеженою відповідальністю Карго-Тім 20 (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 3).

Суддя Т.І. Демченко