ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
30.06.2025 Справа № 905/656/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши матеріали
до боржника Фізичної особи-підприємця Федоренко Володимира Антоновича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором №745 від 01.08.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії в сумі 64 816,82 гривень, з яких: 63 502,49 гривень заборгованість за поставлену теплову енергію, 1 314,33 гривень заборгованість з плати за абонентське обслуговування
Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Федоренко Володимира Антоновича заборгованості за договором №745 від 01.08.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії в сумі 64 816,82 гривень, з яких: 63 502,49 гривень заборгованість за поставлену теплову енергію, 1 314,33 гривень заборгованість з плати за абонентське обслуговування.
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на невиконання боржником зобов`язань за договором №745 від 01.08.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, в частині оплати спожитої теплової енергії за період жовтень 2020 року березень 2025 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 63 502,49 гривень, а також заборгованість з плати за абонентське обслуговування в сумі 1 314,33 гривень .
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025, вказаній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/656/25 та передано на розгляд судді Фурсовій С.М.
Дослідивши вищевказану заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.
Частиною 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Згідно з статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості здійснення господарських операцій саме у межах та на підставі договору, виникнення спірних правовідносин за таким, а відтак і обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
01.10.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (Теплопостачальна організація, стягувач) та Фізичною особою-підприємцем Федоренком Володимиром Антоновичем (споживач, боржник) укладено договір №745 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, відповідно до п.1.1 якого, Теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію Споживачу до точки продажу теплової енергії згідно Додатку №1, що є невідємною частиною цього Договору, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах.
Споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання Споживачем акту-рахунку за умовами цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації (п.6.1. договору).
Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.4. договору).
Це договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності (п.11.1. договору).
Якщо жодна із Сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії Договору не заявила про його розірвання, Договір вважається продовженим на наступний рік (п.11.2. договору).
У Додатку №1 до договору №745 від 01.10.2008 сторони визничили точку продажу (розподілу) теплової енергії: вул. Двірцева (наразі Незалежності), 17.
Наявність спору, як підставу для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.
Крім того, в Актах-рахунках за період січень 2025 року - травень 2025 року вказано, що вони складені за Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.06.2021.
З наведеного слідує, що між сторонами є інший договір на постачання теплової енергії за адресою вул. Двірцева (наразі Незалежності), 17 з 10.06.2021.
Суд наголошує на неможливості існування одночасно декількох договорів на постачання теплової енергії щодо одного об`єкту (навіть за умови укладення їх між тими ж сторонами), а відтак є підстави вважати, що постачання теплової енергії боржнику здійснювалось з 10.06.2021 саме на підставі Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.
Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Характерними ознаками наказного провадження є зокрема те, що об`єктом судового захисту є безспірне право та інтерес кредитора, відсутність спору про право.
Оскільки наказне провадження є документарним, ця специфічна форма захисту вимагає і особливостей документальних доказів:
докази мають бути безспірними: вони повинні свідчити про безспірність стягнення і відсутність потреби у їх дослідженні. Тобто ознака документарності наказного провадження підтверджує те, що йдеться про очевидність та переконливість доказів з боку стягувача;
докази мають бути лише письмовими;
докази мають підтверджувати не лише факт виникнення права вимоги стягувача, але і розмір обов`язків боржника;
відсутність публічного дослідження доказів (ця ознака зумовлена відсутністю у наказному провадженні судового засідання як такого);
особливості моменту початку і закінчення процесу доказування для суб`єктів.
Характер і кількість письмових документів впливають безпосередньо на встановлення судом наявності спору про право, який є підставою для відмови у задоволення заяви про видачу судового наказу. Таке питання вирішується суддею у кожному конкретному випадку, враховуючи характер та обґрунтованість заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.
Щодо стягнення заборгованості з оплати за абонентське обслуговування.
В договорі №745 від 01.10.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії відсутні посилання на оплату за абонентське обслуговування.
У даному випадку, грошова вимога про стягнення 1 314,33 гривень заборгованості з оплати за абонентське обслуговування не ґрунтуються на договорі №745 від 01.10.2008, що виключає її розгляд в порядку наказного провадження.
Відтак, не є підтвердженими сума основної заборгованості за поставлену теплову енергію та заборгованість з оплати за абонентське обслуговування.
З огляду на викладене, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за визначений період та договором, за якими заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.п.1, 8 ч.1 ст.152 ГПК України.
Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153, 153 ГПК України).
Крім того, суд повідомляє, що відповідно до розпорядження керівництва суду №1-р від 30.01.2023, у зв`язку із обмеженою кількістю знаків поштової оплати (поштових марок), необхідністю ефективного використання знаків поштової оплати в умовах воєнного стану, відправлення кореспонденції учасникам справи, у тому числі процесуальних документів, засобами поштового зв`язку здійснюється виключно за нагальної потреби після вичерпання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо).
Керуючись ст.148, п.п. 1, 4 ч. 3 ст.150, п.п.1, 8 ч.1 ст.152, ст.ст.153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Федоренко Володимира Антоновича заборгованості за договором №745 від 01.08.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії в сумі 64 816,82 гривень, з яких: 63 502,49 гривень заборгованість за поставлену теплову енергію, 1 314,33 гривень заборгованість з плати за абонентське обслуговування.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її прийняття.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова