УХВАЛА

м. Київ

23.06.2025Справа № 910/5818/24

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд

про розстрочення виконання рішення суду

у справі 910/5818/24

За позовом Акціонерного товариства Укрпошта

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд

про стягнення 791 336,57 грн.

Представники учасників справи:

Від стягувача: Соболь М.П.

Від боржника (заявника): Кирищук В.П.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство (далі - АТ) "Укрпошта" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) Фірма "Норд" про стягнення 791 336,57 грн, з яких: 751 457,15 грн пені та 39 879,42 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем, як виконавцем, умов договору № 140423-07Е від 17.04.2023 (далі - договір) в частині повного та своєчасного надання позивачу, як замовнику, послуг.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.12.2024 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТОВ Фірма "Норд" на користь АТ "Укрпошта" 751 457,15 грн пені, 39 879,42 грн штрафу та 11 870,05 грн судового збору за подання позову.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі №910/5818/24.

26.05.2025 через систему Електронний суд від представника відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду. Вказана заява мотивована тим, що

- розстрочення надасть можливість забезпечити покращення фінансового стану та отримання прибутку, що цілковито забезпечить належне виконання рішення суду, виплату заробітної плати для працівникам та підрядникам Товариства отримувати заробітну плату, що забезпечить їх існування в тяжких умовах, які склалися в Україні в умовах війни.

- на думку заявника, накладення арешту на його майно унеможливлять діяльність відповідача, оскільки Товариство займається наступними видами діяльності, а саме: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, електромонтажні роботи, інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.i.y., неспеціалізована оптова торгівля, ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, установлення та монтаж машин і устаткування, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання, ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування, ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування, будівництво інших споруд, н.в.і.у., інші будівельно-монтажні роботи, торгівля іншими автотранспортними засобами, Вантажний автомобільний транспорт, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, діяльність у сфері архітектури, рекламні агентства, спеціалізована діяльність із дизайну, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, надання в оренду вантажних автомобілів, надання в оренду будівельних машин і устаткування, у зв`язку із цим потребує використання великої кількості обладнання та спецтехніки, яка часто є унікальною, а відсутність фактично будь-якої із них унеможливить виконання рішення суду.

- боржник зазначив, що у разі розстрочення виконання рішення та уникнення арешту, реалізації майна, зокрема спецтехніки, відповідач буде мати можливість здійснювати свою діяльність, виконувати договори з іншими замовниками, зокрема ті що вже укладені та виконуються, зокрема договір №304-ЕМ-24 від 26.04.2024 року з Комунальним підприємством «Київський Метрополітен» на суму 1534999,50 грн., строком дії до 31.10.2025 року та договір №592-ЕМ-24 від 08.11.2024 року з Комунальним підприємством «Київський Метрополітен» на суму 164871,06 грн., строком дії до 30.11.2025 року, що забезпечить можливість виконання рішення по даній справі та виключить умови банкрутства відповідача.

- заявник вказав, що війна на території України безумовно призвела до погіршення економічної ситуації в Україні (зокрема, прискорились інфляційні процеси, мільйони громадян покинули територію України, порушилась логістика, зменшилися ринки збуту товарів та послуг через окупацію майже на 25 % території України, що створює перешкоди для ведення повноцінної господарської діяльності та призводить до втрати територіальних ринків збуту. Бойові дії, ракетні обстріли на території України, зокрема в східних, південних, північних регіонах, м. Києві та Київській обл. завдають об`єктам промисловості значних втрат. Поряд з цим спостерігається ріст цін на паливно-мастильні матеріали та енергоносії. Обставини зазначені відповідачем є значимим та винятковими, оскільки існує нагальна необхідність спрямовування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків з метою забезпечення безперервного циклу надання різноманітних послуг. Без розстрочення виконання рішення суду у відповідача існує надмірне грошового навантаження у вигляді стягнення грошових коштів, які Товариство не в змозі оплатити через нестачу фінансування, і, відтак, реальна загроза припинення діяльності Відповідача та можливість виконувати свої поточні зобов`язання перед замовниками та може призвести до банкрутства Товариства Відповідача.

- на думку відповідача, що розстрочення виконання рішення сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, який, зокрема, полягає у можливості боржника виконати свої зобов`язання перед стягувачем без ризику банкрутства (обумовленого рядом обмежень у здійсненні господарської діяльності під час дії військового стану, а відтак і зменшенням (відсутністю) доходів.

Крім того, представник відповідача просив суд до розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення зупинити вчинення виконавчих дій за наказом Господарського суду міста Києва у справі № 910/5818/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд про зупинення вчинення виконавчих дій за наказом Господарського суду міста Києва у справі №910/5818/24; призначено розгляд заяви представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 09.06.25 о 12:45 год.

30.05.2025 на виконання рішення суду від 11.12.2024, яке залишено без змін постановою ПАГС від 13.05.2025, у справі №910/5818/24 судом видано наказ.

06.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника стягувача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник стягувача 09.06.2025 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд 09.09.2025 у судовому засіданні постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання представника стягувача та оголошено перерву у судовому засідання по розгляду заяви до 23.06.2025.

20.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника стягувача надійшли заперечення на заяву розстрочення виконання рішення суду, в яких останній вказав про відсутність підстав для задоволення заяви представника боржника від 26.05.2025, з огляду на наступне:

- АТ «Укрпошта» звертає увагу суду, що обставини щодо скрутного фінансового становища, з урахуванням положень ст. 331 ГПК України, не являються виключними обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, адже наявність таких обставин прямо залежить від власної діяльності самого відповідача. Так, недостатність чи відсутність коштів не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких має бути надано розстрочення виконання судового рішення, а тому посилання відповідача на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

- на думку стягувача, посилання відповідача щодо введення в Україні воєнного стану як підставу для відстрочення виконання рішення, не можуть бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення. Крім того, обставини впливу воєнного стану на спроможність виконання договірних зобов`язань мають доводитися відповідачем щодо конкретних правовідносин. Натомість у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вплив будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань. Отже, посилання на військову агресію без надання належних та допустимих доказів безпосереднього впливу зазначених обставин на можливість виконання судового рішення також не є підставою для розстрочення виконання рішення.

- стягував вказав, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане у встановленому законом порядку, відсутні правові підстави для задоволення заяви відповідача.

Представник стягувача 23.06.2025 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Представник боржника 23.06.2025 у судовому засіданні підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського кодексу України).

Правила та умови розстрочення виконання рішення регламентовані положеннями статті 331 Господарського процесуального кодексу України , якою, зокрема, передбачено, що:

- за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання;

- заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи;

- підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо;

- розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови;

- при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову;

- про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена; у необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Щодо застосування наведених положень статті 331 Господарського процесуального кодексу України суд зазначає, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявна загрозу банкрутства (неплатоспроможності), відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд з цим розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

У наведених висновках суд звертається до правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 (провадження № 61-40258ав18) та від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23.

У зв`язку із наведеним суд зазначає, що питання розстрочення або відстрочення постанови суду хоча і перебувають в площинні процесуального права, однак підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) залежать від предмету спору.

У цьому висновку Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 27.06.2018 у справі № 813/8842/-13а та від 09.07.2024 по справі № 873/145/21.

Крім цього, звертаючись до висновків Верховного Суду в постановах від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23, від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19 (пункт 4.12), суд зауважує, що хоча підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду згідно зі є виняткові обставини, які ускладнюють або виключають виконання рішення, утруднюють чи унеможливлюють його виконання (пункти 6.3- 6.5), водночас питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оцінюючи доводи заявника суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи ГК України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд відзначає, що надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Нестабільна фінансова ситуація не є підставою для відстрочення виконання рішення. Зобов`язання боржника по укладеному між сторонами договору, виникло задовго до настання форс-мажорних обставин, тобто до початку введення воєнного стану в Україні, та на даний час боржник не надав жодного доказу на підтвердження того, що заборгованість буде сплаченою у майбутньому.

Крім того, заявником не надано належних та допустимих доказів того, що протягом одного року з моменту постановлення рішення в даній справі відповідач отримає можливість реально виконати рішення суду.

У даному випадку посилання відповідача на скрутне становище, ускладнення підприємницької діяльності у зв`язку з початком бойових дій, не можуть бути підставою для покладення фінансового тягаря на стягувача, оскільки останній знаходиться з боржником у рівних економічних умовах (правовий режим воєнного стану) і в одній державі.

У рішення суду від 11.12.2024 встановлено, що замовником впродовж травня серпня 2023 року було надано ряд надання послуг та Договір №140423-07Е від 17.04.2023 було укладено між сторонами вже під час воєнного стану, а тому відповідач повинен був усвідомлювати всі ризики настання несприятливих обставин ведення господарської діяльності у воєнний стан. Також, у рішенні суду виснувано, що, враховуючи обізнаність відповідача про запровадження воєнного стану на території України, укладення Договору з позивачем та розуміння пов`язаних з цим всіх негативних ризиків, даний випадок не є винятковим, а присуджена до стягнення сума штрафних санкцій не є надмірною та не виходить за межі компенсаційного характеру враховуючи наявність прострочення зобов`язання, визначеного Договором.

Разом з тим, суд відзначає, що 11.12.2024 судом першої інстанції винесено про стягнення з відповідача штрафні санкції у розмірі 791 336, 57 грн, надалі 13.05.2025 постановою ПАГС вказане рішення залишено без змін. Тобто, з моменту винесення рішення суддею Господарського суду міста Києва пройшов тривалий період часу 6 місяців, а тому, на переконання суду, що розстрочення виконання рішення може призвести до грубого порушення балансу інтересів сторін.

Крім того, як було вказано вище сума штрафних санкцій не є надмірною.

Одночасно, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не представлено до матеріалів справи доказу, який би свідчив про наявність фінансових ускладнень у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд, як то виписки з банківських рахунків товариства щодо реального балансу юридичної особи.

На переконання суду, надані заявником до матеріалів справи договори №304-ЕМ-24 від 26.04.2024 року та №592-ЕМ-24 від 08.11.2024 року вказують лише вказує на триваючу господарську діяльність та майбутній прибуток товариства, проте, ніяким чином не відсутність грошових коштів чи інших обставин, які б були достатніми для ухвалення судового рішення про розстрочення виконання рішення.

Отже, відповідачем не подано суду жодних належних доказів, у розумінні приписів статті 76 ГПК України, на підтвердження викладених у заяві про відстрочення виконання рішення суду обставин.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох учасників судового процесу, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем наявності виключних та достатніх обставин необхідних для розстрочення рішення у справі, внаслідок чого заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд про розстрочення виконання судового рішення підлягає залишенню судом без задоволення.

Керуючись ст.ст. 234, 235, ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Норд

про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано: 25.06.2025.

Суддя М.Є. Літвінова