ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2050/25

Суддя Господарського суду Київської області Антонова В.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-1»; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2»; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3»; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4»; 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5»; 6) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-6»; 7) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7»; 8) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8»; 9) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-9»; 10) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-10»; 11) Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-1» (далі відповідач-1); 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2» (далі відповідач-2); 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3» (далі відповідач-3); 4) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» (далі відповідач-4); 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5» (далі відповідач-5); 6) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-6» (далі відповідач-6); 7) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7» (далі відповідач-7); 8) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8» (далі відповідач-8); 9) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-9» (далі відповідач-9); 10) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-10» (далі відповідач-10); 11) Бучанської районної державної адміністрації Київської області (надалі відповідач-11), в якому просить суд:

- припинити повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-6», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7», директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-9», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-10» ОСОБА_1 ;

- державному реєстратору Бучанської районної державної адміністрації Київської області вчинити реєстраційну дію щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-1» «Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-6», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-9», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-10» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно приписів ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об`єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об`єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

У даному випадку, як убачається із матеріалів позовної заяви позивачем заявлено, зокрема, вимогу про припинення повноважень (трудових відносин) між ним та 10 різними юридичними особами, що підтверджуються різними доказами виникнення цих повноважень.

Отже, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню 10 окремих спорів з одним і тим же позивачем та 10 різними юридичними особами, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні протоколи загальних зборів товариства.

Отже, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем позовних вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи стосуються різних рішень загальних зборів, що оформлені різними протоколами.

Разом із цим, заявлені вимоги не пов`язані між собою ані "підставою виникнення", ані "поданими доказами", та не є "основними та похідними" позовними вимогами.

Так, "підставами позову" є різні протоколи загальних зборів 10 товариств. Відтак, "підстави виникнення" позовних вимог, які позивач об`єднав у одному позові, є різними.

Заявлені вимоги також не є "основними та похідними" позовними вимогами, оскільки дані рішення не є основними та похідними по відношенню один до одного, а є по-суті окремими правочинами.

Приписами статті 173 Господарського процесуального кодексу України вказано, що господарському суду не надано права роз`єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги.

Отже, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, у разі встановлення судом, що порушено правила поєднання вимог чи об`єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п.2. ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Відповідно до п.2. ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене та зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене вище та керуючись п.2. ч.5 ст.174 та ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-1»; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2»; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3»; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4»; 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5»; 6) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-6»; 7) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7»; 8) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8»; 9) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-9»; 10) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-10»; 11) Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії та додані до неї документи - повернути без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова