номер провадження справи 33/18/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 Справа № 908/478/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Федоровій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/478/25

за позовом Комунального підприємства ГРАДПРОЕКТ (69037, м. Запоріжжя, вул.Зелінського, буд. 3, ідентифікаційний код 20504731)

до відповідача: Приватного вищого навчального закладу Запорізький коледж технологій та дизайну (69095, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 173, ідентифікаційний код 20479832)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент управління активами Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3, ідентифікаційний код 45013287)

про розірвання договору та звільнення об`єкту оренди шляхом виселення

за участю представників:

від позивача Ямаєва Ю.С., довіреність б/н від 17.09.2024;

від відповідача Пономаренко О.О., ордер серії АР №1236680 від 28.04.2025;

від третьої особи не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство ГРАДПРОЕКТ з позовом до Приватного вищого навчального закладу Запорізький коледж технологій та дизайну, в якому просить:

1) розірвати договір оренди від 01.05.1994 №979 нежитлового приміщення по вул.Поштова, 173, укладений між Департаментом управління активами Запорізької міської ради, Комунальним підприємством ГРАДПРОЕКТ та Приватним вищим навчальним закладом Запорізький коледж технологій та дизайну;

2) звільнити нежитлове приміщення №41 цокольного поверху (літ.А-5) загальною площею 377,0 кв.м. за адресою: вул. Поштова, 173 у м. Запоріжжі шляхом виселення відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем обов`язків за договором оренди від 01.05.1994 №979 щодо сплати орендної плати з серпня 2023 року.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629, 651, 653, 764, 782, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 193, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 17, 24, 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.020.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

У позові викладено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департаменту управління активами Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3, ідентифікаційний код 45013287), який є орендодавцем за договором оренди від 01.05.1994 №979.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.03.2025 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/478/25, присвоєно справі номер провадження 33/18/25, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2025 о 10 год. 00 хв. Залучено Департамент управління активами Запорізької міської ради до участі у справі №908/478/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін та третьої особи 03.03.2025 о 21 год. 01 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

04.03.2025 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні на 01.04.2025 о 10 год. 00 хв. та в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Також від позивача надійшли додаткові пояснення на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 06.03.2025 задоволено заяву позивача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 01.04.2025 о 10 год. 00 хв. у справі №908/478/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

13.03.2025 від третьої особи надійшли пояснення, відповідно до яких третя особа просила задовольнити позовні вимоги позивача.

В судовому засіданні 01.04.2025 був присутній представник позивача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Суд повідомив про те, що відповідач відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача не заперечив проти відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 01.04.2025 відкладено підготовче засідання на 29.04.2025 о 10 год. 30 хв., ухвалено здійснювати проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін та третьої особи 05.04.2025 о 03 год. 35 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

10.04.2025 від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

11.04.2025 директор Приватного вищого навчального закладу Запорізький коледж технологій та дизайну ознайомився з матеріалами справи.

28.04.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копію листа Департаменту управління активами Запорізької міської ради № 2485/01/01/07/12059 від 08.04.2025; копію листа Комунального підприємства ГРАДПРОЕКТ №1140 від 22.04.2025 з доказами направлення відповідачу та витяг з сайту Укрпошти.

28.04.2025 від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника. У заяві представник відповідача просив надати йому доступ до матеріалів електронної справи та можливість ознайомитись.

В судовому засіданні 29.04.2025 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача повідомив про подання клопотання про долучення доказів.

Представник відповідача не заперечив проти долучення доказів до матеріалів справи, але зазначив, що клопотання позивача не отримував.

Суд задовольнив клопотання позивача, докази долучив до матеріалів справи.

Представник відповідача просив надати час для ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача.

З метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи та подати відзив, ухвалою суду від 29.04.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 27.05.2025 о 12 год. 30 хв.

20.05.2025 від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив позовну заяву залишити без задоволення.

26.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні 27.05.2025 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача заявив усне клопотання про залишення відзиву без розгляду, оскільки відзив подано не у встановлений строк та не заявлено клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Враховуючи, те що відповідач не навів належного обґрунтування поважності причин пропуску строку, встановленого судом, суд ухвалив залишити відзив без розгляду.

Строк продовженого підготовчого провадження спливає 02.06.2025.

Суд дійшов висновку, що питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, судом вирішені і наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою від 27.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.06.2025 о 12 год. 30 хв.

В судовому засіданні 24.06.2025 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача просив задовольнити позов.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Повідомив, що відповідачем будуть подані заява та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні 24.06.2025 суд проголосив скорочене рішення: позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.1994 Виконкомом Запорізької міської ради народних депутатів (далі орендодавець) та Колективним малим підприємством «Учбово-виробничий центр «Кадри» (далі орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №979 (далі договір).

Згідно п.1.1 договору орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 324,07 кв.м. за адресою вул. Поштова, 173.

У відповідності до п.1.2 договору строк його дії з 01.05.1994 по 01.05.1997. У відповідності до додаткової угоди від 29.03.1996 строк дії договору змінено з 3-х років на 15-ть років.

01.10.2002 додатковою угодою договору змінено орендодавця на Управління житлового господарства Запорізької міської ради, а в преамбулу договору доповнено балансоутримувачем комунального майна КП «ВРЕЖО №2» додатковою угодою від 12.08.2003 змінено назву орендаря на ТОВ «Запорізький коледж технологій та дизайну».

Додатковою угодою від 28.04.2005 змінено назву орендаря на Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький коледж технологій та дизайну».

Додатковою угодою від 02.03.2009 до договору змінено орендну площу нежитлового приміщення цокольного поверху №41 на 374,80 кв.м.

Додатковою угодою від 21.01.2010 продовжено строк дії договору на 2 роки до 23.12.2011.

Додатковою угодою від 01.06.2011 змінено орендодавця на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Додатковою угодою від 01.12.2011 продовжено строк дії договору на 5 років до 01.05.2016.

Додатковою угодою від 21.12.2016 договір нежитлового приміщення №41 цокольного поверху (літ.А-5) площею 374,80 м.кв. викладено у новій редакції, термін дії договору продовжено на 5 років до 01.05.2021.

У зв`язку із втратою первинного акту приймання-передачі в орендне користування орендованого приміщення сторонами договору 21.12.2016 підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення №41 цокольного поверху (літ.А-5) загальною площею 374,80 м.кв.

Додатковою угодою від 01.10.2018 замінено балансоутримувача на комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7».

Додатковою угодою від 28.01.2022 договір викладено у новій редакції, в п.1.1. змінено площу орендованого приміщення на 377,0 м.кв., термін дії договору продовжено на 5 років до 30.04.2026.

Додатковою угодою від 05.11.2024 замінено балансоутримувача на комунальне підприємство «ГРАДПРОЕКТ».

Згідно п. 3.3 договору в редакції від 01.05.2022 орендна плата розраховується та перераховується орендарем балансоутримувачу у розмірі 100% розміру орендної плати (з додатковим нарахуванням ПДВ) щомісячно не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним.

З серпня 2023 року відповідач систематично не сплачує орендну плату.

13.05.2024 позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди №979 від 01.05.1994 за період з 01.08.2023 по 31.03.2024 у розмірі 224132,55 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024 у справі №908/1434/24 було відмовлено у задоволенні позовних вимог КП «ВРЕЖО №7», проте постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024 було скасовано, а позов задоволено.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом апеляційної інстанції під час розгляду скарги в справі №908/1434/24 були досліджений період виникнення заборгованості, а також докази оплати орендної плати відповідачем у спірний період, у відповідності до яких «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький коледж технологій та дизайну» перерахував Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» 60000,00 грн., що підтверджується такими платіжними інструкціями:

- № 1241 від 24.11.2023 на 10000,00 грн.;

- № 1250 від 05.12.2023 на 30000,00 грн.;

- № 1265 від 20.02.2024 на 10000,00 грн.;

- № 1271 від 11.03.2024 на 10000,00 грн.

У призначенні платежу у платіжних інструкціях № 1265, 1271 зазначено: «орендна плата згідно дог. № 979 від 01.05.94 р».

У призначенні платежу у платіжних інструкціях № 1241, 1250 зазначено: «орендна плата 2023 року, згідно дог. № 979 від 01.05.94 р».».

З наданого до позову про розірвання договору оренди розрахунку заборгованості вбачається, що існує сальдо станом на 01.01.2023 у розмірі 22379,78 грн.

Сальдо на початок місяця це сума заборгованості на 1 число місяця.

Тобто в наданому розрахунку станом на 01.01.2023 існує заборгованість з оплати орендної плати за грудень 2022 року в розмірі 22379,78 грн.

У відповідності до п.3.10 договору оренди в редакції додаткової угоди від 28.01.2022 у разі наявності заборгованості платежі, сплачені орендарем, зараховуються в хронологічному порядку, тобто починаючи з такої заборгованості, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Отже, враховуючи умови пункту 3.10 договору заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті орендної плати розпочалася з серпня 2023 року, а до серпня 2023 року борг з оплати орендної плати повністю сплачений.

Враховуючи, що орендна плата по договору систематично не вноситься, що є істотним порушенням умов договору, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі, в якому просить:

1) розірвати договір оренди від 01.05.1994 №979 нежитлового приміщення по вул. Поштова, 173, укладений між Департаментом управління активами Запорізької міської ради, Комунальним підприємством ГРАДПРОЕКТ та Приватним вищим навчальним закладом Запорізький коледж технологій та дизайну;

2) звільнити нежитлове приміщення №41 цокольного поверху (літ.А-5) загальною площею 377,0 кв.м. за адресою: вул. Поштова, 173 у м. Запоріжжі шляхом виселення відповідача.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та виникли з договору оренди від 01.05.1994 №979 нежитлового приміщення.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 6.2 договору встановлений обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно п. 3.3 договору в редакції від 01.05.2022 орендна плата розраховується та перераховується орендарем балансоутримувачу у розмірі 100% розміру орендної плати (з додатковим нарахуванням ПДВ) щомісячно не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вказує позивач, з серпня 2023 року орендна плата відповідачем не сплачується, внаслідок чого станом на 01.02.2025 утворилась заборгованість за договором у сумі 194519,08 грн.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не спростовував доводів позивача про наявність заборгованості за договором.

У п.10.6.6 сторони договору оренди погодили, що договір оренди припиняється на вимогу будь-якої із сторін договору за рішення суду з підстав, передбачених законодавством.

Додатковою угодою від 01.10.2002 до договору оренди було введено третю сторону договору балансоутримувача комунального майна, яким є позивач.

У відповідності до умов п.3.3 договору оренди в редакції додаткової угоди від 05.11.2024 єдиним отримувачем орендної плати є балансоутримувач, який розраховує, зокрема, на належне і своєчасне виконання умов договору оренди, в тому числі в частині внесення орендної плати.

Оскільки комунальне майно перебуває в користуванні відповідача, позивач не отримує дохід від перебування комунального майна в оренді.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, але не виключно: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Систематична не сплата орендної плати є істотним порушенням умов договору оренди, прав позивача та є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.

Згідно зі ст. 291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовим наслідком припинення договору оренди є обов`язок орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

За договором оренди балансоутримувач наділений правами припиняти договір оренди, наслідком якого є повернення майна з користування за актом приймання-передачі в порядку ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до п.4.1.1, п. 4.1.4 договору у разі припинення або його розірвання, орендар зобов`язаний повернути орендоване майно за актом приймання-передачі.

Щодо доводів представника відповідача про недотримання позивачем досудового порядку вирішення спору, суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що усіма сторонами договору погоджено розірвання договору.

Так, 29.04.2024 відповідач звертався до голови комісії з припинення КП «ВРЕЖО №7» з листом про розгляд питання розірвання договору за згодою сторін, на що КП «ВРЕЖО №7» надало відповідь листом вих. №881 від 13.06.2024 про те, що не заперечує проти дострокового розірвання договору, але пропонує звернутися з відповідною заявою до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

На виконання листа Департаменту управління активами Запорізької міської ради від 08.04.2025 за вих№2485/01/01-07/12059, який надійшов на адресу позивача 16.04.2025, позивачем на адресу відповідача направлено листа від 22.04.2025 за вих. №1140, яким відповідачу запропоновано з`явитися на адресу орендованого приміщення для підписання додаткової угоди до договору оренди про його розірвання та повернення приміщення з орендного користування за актом приймання-передачі.

Станом на 28.04.2025 додаткова угода про розірвання договору оренди відповідачем не підписана, орендоване приміщення за актом приймання-передачі відповідачем не повернуто.

Відповідач не надав доказів повернення орендованого майна у встановленому порядку.

Таким чином, подання позову про розірвання договору є належним та ефективним способом захисту порушених прав балансоутримувача. Твердження представника відповідача на відсутність у позивача права вимагати розірвання договору є безпідставними.

Норми ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України визначають способи захисту цивільних прав та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 391, ч. 1 ст. 396 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

У зв`язку з розірванням договору оренди у відповідача відсутні підстави для зайняття приміщення, що було предметом оренди, тому позивач як балансоутримувач, вправі вимагати усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з орендованого приміщення.

Можливість застосування в господарських правовідносинах такого способу судового захисту як виселення підтверджено висновком Верховного Суду викладений у постанові від 19.06.2018 у справі №914/296/17.

Вимога позивача про звільнення нежитлового приміщення шляхом виселення відповідає ефективному способу захисту прав позивача.

Враховуючи викладене, суд ухвалив задовольнити позовні вимоги. Розірвати договір оренди від 01.05.1994 №979 нежитлового приміщення по вул. Поштова, 173, укладений між Департаментом управління активами Запорізької міської ради, Комунальним підприємством «ГРАДПРОЕКТ» та Приватним вищим навчальним закладом «Запорізький коледж технологій та дизайну». Звільнити нежитлове приміщення №41 цокольного поверху (літ.А-5) загальною площею 377,0 кв.м. за адресою: вул. Поштова, 173 у м. Запоріжжі шляхом виселення Приватного вищого навчального закладу «Запорізький коледж технологій та дизайну».

При поданні позову позивачем оплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн. платіжною інструкцією №272 від 06.02.2025 за дві немайнові вимоги (2 х 2422,40 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 4844,80 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди від 01.05.1994 №979 нежитлового приміщення по вул.Поштова, 173, укладений між Департаментом управління активами Запорізької міської ради, Комунальним підприємством «ГРАДПРОЕКТ» та Приватним вищим навчальним закладом «Запорізький коледж технологій та дизайну».

Звільнити нежитлове приміщення №41 цокольного поверху (літ.А-5) загальною площею 377,0 кв.м. за адресою: вул. Поштова, 173 у м. Запоріжжі шляхом виселення Приватного вищого навчального закладу «Запорізький коледж технологій та дизайну» (69095, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 173, ідентифікаційний код 20479832).

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу Запорізький коледж технологій та дизайну (69095, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 173, ідентифікаційний код 20479832) на користь Комунального підприємства ГРАДПРОЕКТ (69037, м. Запоріжжя, вул.Зелінського, буд. 3, ідентифікаційний код 20504731) витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн. 80 коп.).

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 04.07.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко