ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2594/25
за позовом Селянського (фермерського) господарства "Іванково", с. Теплівка Кам`янського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод", м. Верхівцеве Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Селянське (фермерське) господарство "Іванково" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" заборгованість у розмірі 12713,28 грн, інфляційні втрати в розмірі 384,98 грн та 3% річних у розмірі 128,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ВПАТ-001/4-ВОЕЗ-Н на внутрішні перевезення автомобільним транспортом від 01.01.2025 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду від 21.05.2025 про відкриття провадження у справі, у якому запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дати відкриття провадження доставлено відповідачеві до його електронного кабінету 22.05.2025 о 08:19, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до п.2,5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 22.05.2025, відповідно останнім днем строку на подання відзиву є 06.06.2025.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом, порядок та строк здійснення перевезення, порядок та строк оплати за надані послуги з перевезення, наявність прострочення з оплати.

01.01.2025 між Селянським (фермерським) господарством "Іванково" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (замовник) укладений договір №ВПАТ-001/4-ВОЕЗ-Н на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до п. 1.1 якого перевізник зобов`язується протягом усього строку дії цього договору за завданнями замовника в обумовлені сторонами строки приймати довірений йому замовником вантаж, а саме насіння соняшникове доставляти цей вантаж власним автомобільним транспортом до пункту призначення та видавати його визначеній замовником особі, яка має право на одержання такого вантажу, а замовник зобов`язується оплачувати належним чином надані перевізником послуги.

Згідно з п. 2.1 договору перевізник здійснює перевезення вантажів на підставі письмової або усної заявки замовника, у якій зазначається вся необхідна для виконання умов цього договору інформація, а саме: найменування замовника; найменування та реквізити вантажовідправника; найменування та реквізити вантажоодержувача; інформація про вантаж (найменування, характеристика, кількість, об`єм, пакування, тощо); адреса, дата та час (години) місць завантаження і розвантаження вантажу; вартість послуги. Заявка на перевезення вантажів подається замовником не менше, ніж за одну добу до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. У разі термінового перевезення вантажів за згодою сторін замовник подає, а перевізник приймає до виконання заявку в той самий день, але не менше, ніж за одну годину до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. Перевізник протягом однієї години з моменту отримання заявки від замовника зобов`язується підтвердити прийняття заявки або надання відмови від її виконання з обов`язковим обґрунтуванням поважності причин такої відмови. У разі направлення перевізником на адресу замовника уповноваженою особою перевізника отриманої заявки, така заявка вважається погодженою сторонами і прийнятою до виконання перевізником. У разі відсутності у замовника жодної відповіді перевізника щодо заявки замовника протягом однієї години з моменту отримання перевізником заявки, така заявка вважається не прийнятою до виконання перевізником та скасовується замовником автоматично (п. 2.2 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що надання послуг по цьому договору фіксується двостороннім Актом виконаних робіт (послуг), який складається у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, підписується уповноваженими представниками перевізника й замовника та засвідчується печатками сторін та повинен містити наступну інформацію: найменування перевізника та замовника; вантажовідправника та вантажоодержувача; інформація про перевезений вантаж; дата і маршрут перевезення; інформація про транспортний засіб; вартість перевезення.

Загальна сума цього договору складається із сум вартостей підписаних обома сторонами актів виконаних робіт (послуг). Вартість послуг з перевезення узгоджується сторонами при оформленні заявки на перевезення до початку перевезення вантажів. Якщо вартість перевезення, визначена перевізником під час оформлення заявки не влаштовує замовника, останній має право відмовитися від погодженої заявки до початку перевезення (п. 4.2, 4.3 договору) .

Відповідно до п. 4.4 договору послуги вважаються виконаними належним чином, якщо вантаж доставлено у відповідності до умов узгоджених сторонами у відповідній заявці. Факт надання послуги з перевезення підтверджується: документами, що підтверджують передавання вантажу від вантажовідправника перевізнику, передавання вантажу перевізником вантажоодержувачу згідно чинного законодавства України, товарно-транспортною накладною, Актом виконаних робіт (послуг) (п. 4.5 договору).

Згідно з п. 4.6 договору замовник оплачує вартість послуг з перевезення на підставі виставленого перевізником рахунку-фактури протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання замовником від перевізника належним чином оформлених документів згідно п. 4.5 цього договору. При здійсненні оплати замовник має право вартість послуг за рахунком-фактурою зменшити на суми заборгованості перевізника перед замовником відповідно до п. 5.3, 5.4.1 цього договору.

Підставою для виставлення рахунку-фактури є дані підписаного сторонами акту виконаних робіт (послуг), відмітки замовника у супровідних документах, а також акти, складені для підтвердження фактів які можуть бути підставою для покладання на перевізника матеріальної відповідальності (п. 4.7 договору).

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2025 року. Строк дії цього договору автоматично продовжується до 31 числа грудня місяця наступного календарного року якщо до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не заявить про його припинення.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором в частині здійснення позивачем надані акти надання послуг №7 від 11.01.2025 на суму 6883,08 грн та № 8 від 12.01.2025 на суму 5830,20 грн, а також товарно-транспортні накладні №03 від 11.01.2025 та №14 від 14.01.2025 з відмітками про прийняття товару.

Позивачем виставлені на оплату рахунки №11 від 12.01.2025 на суму 5830,20 грн та №10 від 11.01.2025 на суму 6883,08 грн.

Позивач зазначає що відповідач за надані послуги з перевезення не розрахувався.

01.04.2025 позивач звертався до відповідача з претензією №34 щодо сплати заборгованості за договором від 01.01.2025 №ВПАТ-001/4-ВОЕЗ-Н на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом, у якій просив сплатити заборгованість у розмірі 12713,28 у семиденний строк з дня отримання даної претензії.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідач за надані послуги з перевезення не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 12713,28 грн, що і стало причиною виникнення спору.

На підтвердження своєї позиції позивач надав наступні докази:

- договір від 01.01.2025 №ВПАТ-001/4-ВОЕЗ-Н на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом;

- рахунки на оплату №11 від 12.01.2025 та №1о від 11.01.2025;

- акти надання послуг №7 від 11.01.2025 та №8 від 12.01.2025;

- товарно-транспортні накладні №03 від 11.01.2025 та №14 від 12.01.2025;

- акт звірки (підписаний лише позивачем);

- розрахунок ціни позову виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод";

- Статут Селянського (фермерського) господарства "Іванково";

- претензія №34 від 01.04.2025 з доказами відправки.

Згідно з ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Від 1 квітня 2023 року в Україні система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час. Після запровадження СЕП-4, в Україні скасовано поняття "банківський день".

Частиною 5 ст. 254 Цивільного кодексу України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до п. 4.6 строк оплати послуг з перевезення за актом наданих послуг №7 від 11.01.2025 настав 20.01.2025 (сьомий день 18.01.2025 субота (вихідний)), а за актом наданих послуг №8 від 12.01.2025 настав 20.01.2025 (сьомий день 19.01.2025 вихідний (неділя)).

Доказів оплати послуг у розмірі 12713,28 грн відповідач не надав, позовні вимоги не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані позивачем докази на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 12713,28 грн є більш вірогідними, тому вимога про стягнення основної суми боргу у розмірі 12713,28 грн підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати в розмірі 384,98 грн з лютого по квітень 2025 року та 3% річних у розмірі 128,53 грн за період з 18.01.2025 по 20.05.2025.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних виявлено допущення позивачем помилки, оскільки строк оплати за надані послуги настав 20.01.2025, відповідно прострочка оплати виникла з 21.01.2025. Таким чином вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 125,39 грн.

Розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем правильно, а тому вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволення та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12713,28 грн основний борг, 384,98 грн інфляційні втрати, 125,39 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2421,82 грн (з урахуванням подання позову в електронній формі).

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Селянського (фермерського) господарства "Іванково" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, м. Верхівцеве, вул. Нова, 50-А, ідентифікаційний код 36933660) на користь Селянського (фермерського) господарства "Іванково" (52323, Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Теплівка, вул. 40 років Перемоги, 4, ідентифікаційний код 21901641) заборгованість у розмірі 12713,38 грн. (дванадцять тисяч сімсот тринадцять грн 38 коп), інфляційні втрати в розмірі 384,98 грн (триста вісімдесят чотири грн 98 коп), 3% річних у розмірі 125,39 грн (сто двадцять п`ять грн 39 коп) та судовий збір у розмірі 2421,82 грн (дві тисячі чотириста двадцять одну грн 82 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.06.2025

Суддя О.М. Крижний