УХВАЛА

27 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/18282/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О.М. - головуючого, Бакуліної С.В., Студенця В.І.,

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни

про відвід суддів Баранця О.М., Бакуліної С.В. та Студенця В.І.

від розгляду справи № 910/18282/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери»

до Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни

про стягнення 2 038 811,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни про стягнення 2 038 811,16 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі № 910/18282/23 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» основну заборгованість в сумі 1 649 818,64 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 24 747, 28 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» витрати на правову допомогу в сумі 60 000, 00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» та Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2024 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 910/18282/23 скасовано щодо позовних вимог про стягнення основної заборгованості за договором суборенди нежитлових приміщень від 27.11.2013 № СО-18 у сумі 1 649 818,64 грн та в частині залишення без змін додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 і в цій частині передано справу на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. В іншій частині (щодо відмови в позові про стягнення 312 585,64 грн пені, 33 223,64 грн 3% річних та 43 183,24 грн інфляційних втрат) постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі № 910/18282/23 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 у справі № 910/18282/23 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 у справі № 910/18282/23 задоволено частково, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 у справі № 910/18282/23 змінено в частині присудженої судом до стягнення суми правничої допомоги та викладено резолютивну частину рішення (пункт 2) в наступній редакції:

«Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» витрати на правову допомогу в сумі 30.000 грн. 00 коп.»;

В решті додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 у справі № 910/18282/23 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» про відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу у справі № 910/18282/23 задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» 32 000,00 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції; у задоволенні решти заяви відмовлено.

21.03.2025 Фізична особа-підприємець Зимня Вікторія Володимирівна звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у справі № 910/18282/23.

Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2025 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у справі № 910/18282/23 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

18.04.2025 Фізична особа-підприємець Зимня Вікторія Володимирівна засобами поштового зв`язку повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 у справі № 910/18282/23. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, відстрочення сплати судового збору та зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025, додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 22.04.2025 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Студенець В.І., Бакуліна С. В.).

28.04.2025 до Верховного Суду, через систему «Електронний суд», повторно надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 у справі № 910/18282/23. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, відстрочення сплати судового збору та зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025, додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

01.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» подало до Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження, зазначаючи, що наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пунктів 4 та 5 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду від 06.05.2025 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 у справі № 910/18282/23 залишено без руху; надано Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні запропоновано усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі шляхом надання суду оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 49 494,55 грн із зарахуванням сплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та надати касаційну скаргу в новій редакції з уточненою прохальною частиною, з огляду на предмет оскарження.

15.05.2025 скаржником подано до Верховного Суду заяву про виконання ухвали суду, до якої додано касаційну скаргу у новій редакції та квитанцію до платіжної інструкції від 14.05.2025 № 800 у сумі 49 494,55 грн. У новій редакції касаційної скарги скаржник оскаржує рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень та виклик директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» в судове засідання.

Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2025 визнано неповажними підстави, наведені Фізичною особою-підприємцем Зимньою Вікторією Володимирівною в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у справі № 910/18282/23; касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у справі № 910/18282/23 залишено без руху; надано Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні запропоновано усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі шляхом надання суду клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших (поважних) підстав, що зумовили пропуск цього строку (з урахуванням змісту цієї ухвали).

26.06.2025 до Верховного Суду від Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни надійшла заява про відвід суддів Баранця О.М., Бакуліної С.В. та Студенця В.І. від розгляду справи № 910/18282/23 за її касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2024, постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 на підставі пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною другою цієї статті Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною третьою статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до вказаних норм Господарського процесуального кодексу України на учасника справи, яким заявлено відвід судді на підставі пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, покладається обов`язок в заяві про відвід зазначити мотиви відводу.

В обґрунтування заяви про відвід скаржниця наводить статтю з мережі інтернет про суддю Бакуліну С.В. Вказує, що в ухвалі від 15.04.2025 не зазначено ким особисто та із використанням якого технічного пристрою було проведено таку перевірку двомірного штрих-код (QR-код), який розміщений на ордері серії АА № 0051785 від 25.03.2025. Чи сертифікований такий пристрій, чи перебуває він на балансі Касаційного господарського суду, чи наявні документи про проходження чергової повірки такого технічного пристрою? Зазначає, що мотиви/підстави ухвали Касаційного господарського суду від 15.04.2025 заперечені судом в ухвалі від 29.05.2025. Звертає увагу, що не отримувала заперечення ТОВ «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» проти відкриття касаційного провадження, про які згадано в ухвалах суду касаційної інстанції від 15.04.2025 року та 29.05.2025. Акцентуємо увагу, що на підтвердження повноважень адвоката Федько Т.В. надано ордер, у якому зазначено про те, що він представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і партнери» у Верховному Суді. Не погоджується з висновками Верховного Суду щодо пропуску нею строку звернення з касаційною скаргою та зазначає, що вказані вище обставини, у своїй сукупності, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Колегія суддів вважає зазначені доводи заяви про відвід суддів необґрунтованими, зважаючи на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Відповідно, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність визначених процесуальним законом підстав для відводу.

Водночас у вказаній заяві про відвід підстави для відводу суддів не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію представника позивача щодо прийнятих суддями рішень.

Згідно з частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином наведені позивачем обставин, які на його думку, у розумінні пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Баранця О.М., Бакуліної С.В. та Студенця В.І., є безпідставними.

Також необхідно зазначити, що Верховним Судом в ухвалі від 29.05.2025 було встановлено, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 910/18282/23 складено 26.02.2025.

Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» документ в електронному вигляді - постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 910/18282/23 доставлено представнику Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни - адвокату Алієву Валерію Валерійовичу 27.02.2025 о 12:57, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.

Отже, повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 910/18282/23 вважається врученим Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні 27.02.2025, а з огляду на приписи частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, скаржник мав би право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга була би подана ним протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, тобто до 19.03.2025 включно.

Водночас первинну касаційну скаргу було подано лише 21.03.2025.

Повторно з касаційною скаргою Фізична особа-підприємець Зимня Вікторія Володимирівна звернулася 18.04.2025.

Отже, за результатами розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Баранця О.М., Бакуліної С.В. та Студенця В.І. від розгляду справи № 910/18282/23, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для відводу, у той час як інших доводів, які б містили об`єктивно обґрунтовані посилання на дійсні обставини, які викликають сумнів у неупередженості суддів та могли б бути підставою для їх відводу у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, у заяві не наведено.

Таким чином, встановивши необґрунтованість заявленого відводу суддям Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Баранцю О.М., Бакуліній С.В. та Студенцю В.І., Верховний Суд дійшов висновку про його передачу відповідно до частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України на автоматизований розподіл справ для визначення судді для вирішення питання щодо зазначеного відводу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни про відвід суддів Баранця О.М., Бакуліної С.В. та Студенця В.І. від розгляду справи № 910/18282/23 визнати необґрунтованою.

2. Передати заяву Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни про відвід суддів Баранця О.М., Бакуліної С.В. та Студенця В.І. від розгляду справи № 910/18282/23 на авторозподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення ним питання про відвід.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді С. Бакуліна

В. Студенець