ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2621/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Пенітенціарної академії України, м. Київ

до Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 190 908,38 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Пенітенціарна академія України звернулась до господарського суду з позовною заявою до Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, в якій просить суд стягнути з Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління:

- заборгованість в розмірі 173 743,58 грн за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (вартості спожитої електричної енергії) № 24037 від 20.05.2024;

- заборгованість в розмірі 17 164,80 грн за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (вартості послуги з водопостачання та водовідведення) № 276 від 27.06.2024.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 26.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

06.06.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що укладений 06.09.2022 договір оренди нерухомого або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 12/02-7587-ОД-ГС від 06.09.2022 є трьохстороннім, оскыльки укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Військовою частиною № НОМЕР_1 та Академією Державної пенітенціарної служби. Звертає увагу, що згідно договору оренди, ні Міністерство оборони України, ні відповідач не є орендатором зазначеного в нерухомого майна, а й взагалі не стороною договору оренди, а тому посилання позивача на наведений договір оренди є безпідставним та помилковим. 20.05.2024 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 24037 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію. Згідно пп. 1.2 п. 1 предметом даного договору є відшкодовування відповідачем витрат позивача «за надання вказаних послуг про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію відповідно даних лічильників та розрахунків», якщо інше не впливає з характеру послуг. Тобто, взагалі невідомо які послуги про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію повинен надати та надавав позивач. Крім цього, даний договір не містить жодної інформації стосовно місця надання зазначених послуг з боку позивача. Посилаючись на цей договір позивач не надає жодного доказу, що наведені вище послуги взагалі надавалися за будь якою адресою. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу підписання відповідачем будь - якого акту прийому- передачі електроенергії, а надані в якості доказів акти №№ 1, 2, 4 від 10.12.2024 та № 3 від 20.12.2024 до договору № 24037 від 20.05.2024 взагалі підписані невідомою особою, яка не є стороною цього договору та не містять підпису відповідача. 27.06.2024 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 276 про відшкодування витрат вартості послуг з водопостачання та водовідведення. Згідно пп. 1.2 п. 1 предметом даного договору є відшкодовування відповідачем витрат позивача «за надання вказаних послуг про відшкодування витрат з водопостачання та водовідведення, відповідно даних лічильників та розрахунків», якщо інше не впливає з характеру послуг. Взагалі невідомо які послуги про відшкодування витрат з водопостачання та водовідведення повинен надати та надавав позивач. Договір не містить жодної інформації стосовно місця надання зазначених послуг. Посилаючись на цей договір, позивач не надає жодного доказу, що наведені вище послуги взагалі надавалися за будь якою адресою. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу підписання відповідачем будь - якого акту прийому передачі послуг з водопостачання та водовідведення, а надані в якості доказів акт № 27 від 20.12.2024 до договору № 276 від 27.06.2024 взагалі підписані невідомою особою, яка не є стороною цього договору та не містять підпису відповідача. Надані позивачем акти звірки у кількості 2 шт., акт № 1 від 10.12.2024, акт № 2 від 10.12.2024, акт № 3 від 20.12.2024, акт № 4 від 10.12.2024, акт № 27 від 20.12.2024 не містять підписів головного бухгалтера або начальника Дніпровського КЕВ, а отже є неналежними та допустимими доказами по справі. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

16.06.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавець), Військовою частиною НОМЕР_1 (орендар) та Академією Державної пенітенціарної служби (балансоутримувач) було укладено договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 12/02-7587-ОД-ГС (далі - договір оренди).

Орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму визначену у пункті 6 Умов (п. 1.1. договору оренди).

Відповідно до п. 4 Умов об`єкт оренди: Державне нерухоме майно загальною площею 730,2 кв.м, а саме: гуртожиток №3, що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Колеусівська, 39, що перебуває на балансі Академії Державної пенітенціарної служби.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору (п. 2.1. договору оренди).

Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо із постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору (п. 3.1. договору оренди).

Цей договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору (п. 12.1. договору оренди).

Відповідно до п. 12.1. Умов цей договір діє з 06.09.2022 на період дії воєнного стану та 12 місяців після його припинення чи скасування.

06.09.2022 Академією Державної пенітенціарної служби та Військовою частиною НОМЕР_1 підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна (а.с. 35), відповідно до якого балансоутримувач передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності: Державне нерухоме майно загальною площею 730,2 кв.м, а саме: гуртожиток №3, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Колеусівська, 39, що перебуває на балансі Академії Державної пенітенціарної служби.

20.05.2024 між Пенітенціарною академією України (балансоутримувач), Військовою частиною НОМЕР_1 (орендар) та Дніпровським квартирно-експлуатаційним управлінням (платник) було укладено договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (вартості спожитої електричної енергії) № 24037 (далі договір-1).

Предметом договору є відшкодування вартості спожитої електричної енергії, відповідно до договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 06.09.2022 №12/02-7587-ОД-ГС (надалі - нерухомість) (п. 1.1. договору-1).

Платник відшкодовує витрати балансоутримувача за спожиту електричну енергію відповідно до показників лічильника та розрахунку, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором (п. 1.2. договору-1).

Орендар користується нерухомим державним майном загальною площею 730,2 кв.м, яке перебуває на балансі балансоутримувача (п. 1.3. договору-1).

Вартість договору складає 357 933,06 грн, у т.ч. ПДВ - 59 655,51 грн (п. 2.1. договору-1).

Вартість цього договору може бути змінена за згодою сторін (п. 2.2. договору-1).

Нарахування здійснюються за тарифами постачальника, з яким у балансоутримувача укладено договір на постачання електричної енергії в період фактичного споживання електричної енергії орендарем (п. 2.4. договору-1).

Сторони щомісяця складають акти виконаних робіт (відшкодування вартості) за відповідний період, що підписуються уповноваженими представниками орендаря, балансоутримувача та платника (п. 2.5. договору-1).

Платник зобов`язується відшкодувати витрати за постачання електричної енергії орендаря на підставі виставлених рахунків та актів про надання послуг, в термін до 20 числа наступного за звітним місяця (п. 3.3.1. договору-1).

Балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.1. договору (п. 4.1.2. договору-1).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1. договору-1).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Сторони цього договору домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, і діють з 01.01.2024 (п. 6.1. договору-1).

Зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін (п. 6.2. договору-1).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 6.4. договору-1).

29.07.2024 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 81), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів споживання електричної енергії вирішили збільшити суму договору на 66 765,88 грн, у т.ч. ПДВ - 11 127,65 грн. Викласти п. 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 424 698,94 грн, у т.ч. ПДВ - 70 783,16 грн.».

30.07.2024 сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору (а.с. 82), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів споживання електричної енергії вирішили збільшити суму договору на 81 213,40 грн, у т.ч. ПДВ - 13 535,57 грн. Викласти п. 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 505 912,34 грн, у т.ч. ПДВ - 84 318,72 грн.».

02.09.2024 сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору (а.с. 83), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів споживання електричної енергії вирішили збільшити суму Договору на 88 249,95 грн, у т.ч. ПДВ - 14 708,33 грн. Викласти п. 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 594 162,29 грн, у т.ч. ПДВ - 99 027,04 грн.».

20.09.2024 сторони уклали додаткову угоду № 4 до договору (а.с. 84), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів споживання електричної енергії вирішили збільшити суму Договору на 85 616,72 грн, у т.ч. ПДВ - 14 269,45 грн. Викласти п. 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 679 779,01 грн, у т.ч. ПДВ - 113 296,50 грн.».

16.10.2024 сторони уклали додаткову угоду № 5 до договору (а.с. 85), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів споживання електричної енергії вирішили збільшити суму договору на 43 034,18 грн, у т.ч. ПДВ - 7172,36 грн. Викласти п. 2.1. розділу. 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 722 813,19 грн, у т.ч. ПДВ - 120 468,865 грн.».

15.11.2024 сторони уклали додаткову угоду № 6 до договору (а.с. 86), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів споживання електричної енергії вирішили збільшити суму договору на 84 579,21 грн, у т.ч. ПДВ - 14 096,54 грн. Викласти п. 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 807 392,40 грн, у т.ч. ПДВ - 134 565,40 грн.».

Однак, як зазначає позивач, відповідачем не було відшкодовано позивачу витрати вартості споживання електричної енергії за листопад 2024 року та грудень 2024 року.

10.12.2024 балансоутримувачем та споживачем електричної енергії за договором № 24037 складено та підписано акт приймання-передачі робіт, товару (надання послуг) № 1 (а.с. 91) про відшкодування вартості за спожиту електричну енергію та відшкодування вартості за розподіл електричної енергії за листопад 2024 року на загальну суму 83 655,01 грн з ПДВ. Згідно із сформованого акту приймання-передачі № 1, відшкодування вартості за спожиту електричну енергію у листопаді 2024 року здійснювалося за тарифом 7,579224 грн. Відшкодування вартості за розподіл електричної енергії здійснювалося за тарифом 0,78627696 грн.

Позивач виставив акт-рахунок № 3 від 10.12.2024 (а.с. 95) на суму 83 655,01 грн.

Позивач зазначає, що у зв`язку із закінченням бюджетного періоду 31.12.2024 балансоутримувачем та споживачем складено та підписано акт приймання-передачі робіт, товару (надання послуг) № 2 (а.с. 92) про відшкодування вартості за спожиту електричну енергію та відшкодування вартості за розподіл електричної енергії за грудень 2024 року на загальну суму 83 655,01 грн з ПДВ. Згідно із сформованим актом приймання-передачі № 2 відшкодування вартості за спожиту електричну енергію у грудні 2024 року здійснювалося за тарифом, сформованим постачальником у листопаді 2024 року (7,579224 грн та відшкодування вартості за розподіл електричної енергії здійснювалося за тарифом 0,78627696 грн).

Позивач виставив акт-рахунок № 4 від 10.12.2024 (а.с. 96) на суму 83 655,01 грн.

Позивач зазначає, що 20.12.2024 постачальником електричної енергії було сформовано тарифи за споживання та розподіл електричної енергії у грудні 2024 року, який на відміну від тарифів у листопаді 2024 року становив 8,202407776 грн та 0,806449224 грн відповідно.

У зв`язку із цим балансоутримувачем та споживачем 20.12.2024 складено та підписано акт приймання-передачі робіт, товару (надання послуг) № 3 (а.с. 93) про відшкодування вартості за спожиту електричну енергію та відшкодування вартості за розподіл електричної енергії за грудень 2024 року на загальну суму 90 088,57 грн з ПДВ.

Так, на підставі нового розрахунку сформовано додатковий акт-рахунок № 27 від 20.12.2024 за грудень 2024 року (а.с. 97) на суму 6433,56 грн (90 088,57 грн - 83 655,01 грн).

Позивач зазначає, що спірні акти-рахунки на відшкодування вартості спожитої електричної енергії було направлено відповідачу, однак відповідач вказані акти не підписав та не повернув, вартість спожитої електричної енергії та вартість за розподіл електричної енергії за листопад - грудень 2024 року не відшкодував, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 173 743,58 грн (90 088,57 грн + 83 655,01 грн).

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію №1 за вих. № 13/242 від 13.02.2025 (а.с. 59-60), в якій вимагав сплатити заборгованість. До вказаної претензії позивачем було додано копії спірних актів приймання-передачі робіт, товару (надання послуг).

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної Укрпошти (а.с. 61-62), з яких вбачається, що вказаному поштовому відправленню присвоєно штрихкодовий ідентифікатор № 770.

Відповідно до трекінгу поштового відправлення № 770 зазначене поштове відправлення було вручено одержувачу 27.02.2025.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію, а також обґрунтованих заперечень щодо змісту отриманих документів не надав, заборгованість не сплатив.

27.06.2024 між Пенітенціарною академією України (балансоутримувач), Військовою частиною НОМЕР_1 (орендар) та Дніпровським квартирно-експлуатаційним управлінням (платник) було укладено договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (вартості послуги з водопостачання та водовідведення) № 276 (далі договір-2).

Предметом договору є відшкодування вартості послуги з водопостачання та водовідведення, користувачем якої є орендар відповідно до договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 06.09.2022 №12/02-7587-ОД-ГС (надалі - нерухомість) (п. 1.1. договору-2).

Платник відшкодовує витрати балансоутримувача на оплату спожитих послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до показників лічильників та розрахунку, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором (п. 1.2. договору-2).

Орендар користується нерухомим державним майном загальною площею 730,2 кв.м, яке перебуває на балансі балансоутримувача (п. 1.3. договору-2).

Вартість договору складає 15 667,20 грн, у т.ч. ПДВ - 2611,20 грн (п. 2.1. договору-2).

Вартість цього договору може бути змінена за згодою сторін (п. 2.2. договору-2).

Нарахування здійснюються за тарифами постачальника, з яким у балансоутримувача укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення в період фактичного споживання орендарем послуги (п. 2.4. договору-2).

Сторони щомісяця складають акти виконаних робіт (відшкодування вартості) за відповідний період, що підписуються уповноваженими представниками орендаря, балансоутримувача та платника (п. 2.5. договору-2).

Платник зобов`язується відшкодувати витрати за послуги з водопостачання та водовідведення орендаря на підставі виставлених рахунків та актів про надання послуг, в термін до 20 числа наступного за звітним місяця (п. 3.3.1. договору-2).

Балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.1 договору (п. 4.1.2. договору-2).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1. договору-2).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Сторони цього договору домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють з 01.01.2024 (п. 6.1. договору-2).

Зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін (п. 6.2. договору-2).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 6.4. договору-2).

13.11.2024 сторони уклали додаткову угоду № 1 договору-2 (а.с. 47), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів водопостачання та водовідведення вирішили збільшити суму договору на 6902,40 грн, у т.ч. ПДВ - 1150,40 грн. Викласти пункт 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 22 569,60 грн, у т.ч. ПДВ - 3761,60 грн.».

14.11.2024 сторони уклали додаткову угоду № 2 договору-2 (а.с. 48), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів водопостачання та водовідведення вирішили збільшити суму договору на 4291,20 грн, у т.ч. ПДВ - 715,20 грн. Викласти п. 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 26 860,80 грн, у т.ч. ПДВ - 4476,80 грн.».

15.11.2024 сторони уклали додаткову угоду № 3 договору-2 (а.с. 49), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів водопостачання та водовідведення вирішили збільшити суму договору на 8582,40 грн, у т.ч. ПДВ - 1430,40 грн. Викласти пункт 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 35443,20 грн, у т.ч. ПДВ - 5907,20 грн.».

18.11.2024 сторони уклали додаткову угоду № 4 договору-2 (а.с. 50), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів водопостачання та водовідведення вирішили збільшити суму договору на 8582,40 грн, у т.ч. ПДВ - 1430,40 грн. Викласти пункт 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 44025,60 грн, у т.ч. ПДВ - 7337,60 грн.».

19.11.2024 сторони уклали додаткову угоду № 5 договору-2 (а.с. 51), в якій у зв`язку зі збільшенням фактичних обсягів водопостачання та водовідведення вирішили збільшити суму договору на 8582,40 грн, у т.ч. ПДВ - 1430,40 грн. Викласти пункт 2.1. розділу 2. «Ціна договору» в наступній редакції: «Вартість договору складає 52 608,00 грн, у т.ч. ПДВ - 8768,00 грн.».

Однак, як зазначає позивач, відповідачем не було відшкодовано позивачу вартість послуги з водопостачання та водовідведення за листопад 2024 року та грудень 2024 року.

Так, 10.12.2024 балансоутримувачем та споживачем складено та підписано акти приймання-передачі робіт, товару (надання послуг):

- № 1 від 10.12.2024 про відшкодування вартості водопостачання та водовідведення у листопаді 2024 року на суму 8582,40 грн з ПДВ (а.с. 53);

- № 2 від 10.12.2024 про відшкодування вартості водопостачання та водовідведення у грудні 2024 року на суму 8582,40 грн з ПДВ (а.с. 54).

На підставі складених актів приймання передачі робі, товару (надання послуг) № 1 та № 2 від 10.12.2024 позивач виставив акти-рахунки:

- № 1 від 10.12.2024 про відшкодування витрат за спожиту послугу із водопостачання та водовідведення у листопаді 2024 року на суму 8582,40 грн з ПДВ (а.с. 55);

- № 2 від 10.12.2024 про відшкодування витрат за спожиту послугу із водопостачання та водовідведення у грудні 2024 року на суму 8582,40 грн з ПДВ (а.с. 56).

Позивач зазначає, що спірні акти-рахунки на відшкодування вартості спожитої електричної енергії було направлено відповідачу, однак відповідач вказані акти не підписав та не повернув, вартість спожитої з послуги з водопостачання та водовідведення за листопад - грудень 2024 року не відшкодував, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 164,80 грн (8582,40 грн + 8582,40 грн).

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 1 за вих.№ 13/243 від 13.02.2025 (а.с. 99-100), в якій вимагав сплатити заборгованість. До вказаної претензії позивачем було додано копії спірних актів приймання-передачі робіт, товару (надання послуг).

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та списку згрупованих відправлень (а.с. 101-102), з яких вбачається, що вказаному поштовому відправленню присвоєно штрихкодовий ідентифікатор № 761.

Відповідно до трекінгу поштового відправлення № 761 зазначене поштове відправлення було вручено одержувачу 27.02.2025.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію, а також обґрунтованих заперечень щодо змісту отриманих документів не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати вартості спожитої електричної енергії та вартості розподілу електричної енергії за листопад - грудень 2024 року у розмірі 173 743,58 грн, а також вартості спожитої з послуги з водопостачання та водовідведення за листопад - грудень 2024 року у розмірі 17 164,80 грн відповідач не надав.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 13, ідентифікаційний код 08004581) на користь Пенітенціарної академії України (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Гонча, буд. 34, ідентифікаційний код 08571788) 193 936,38 грн, а саме: 190 908,38 грн основної заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.06.2025

Суддя І.В. Мілєва