РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2025Справа № 910/2982/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (17311,вул. Незалежності, буд.51, с. Калюжинці, Прилуцький р-н, Чернігівська обл., )

до 1)Фонду Державного майна України (01601, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, м. Київ, )

2)Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, вул. Петра Могили, буд.24, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., )

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державне підприємство Дослідне господарство Рихальське Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України (11246, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Рихальське, вул. Соборна, буд. 10, Код )

про визнання незаконними та скасування наказів в частині включення до переліку об`єктів приватизації

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду Державного майна України (далі - відповідач 1) та Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - відповідач 2) про визнання незаконними та скасування наказів в частині включення до переліку об`єктів приватизації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що СТОВ «Батьківщина» у матеріально-правовому розумінні було і є кредитором ДП «Рихальське», оскільки його кредиторські вимоги не пов`язані з наявністю чи відсутністю провадження у справі про банкрутство, а витікають з зобов`язальних договірних зобов`язань. Відповідно до документів ДП «Рихальське» володіє на праві постійного користування в складі єдиного майнового комплексу земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, на думку позивача, наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), та наказ Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року № 57, якими до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, включено єдиний майновий комплекс державного підприємства «Рихальське», повинні бути визнані незаконними та скасовані, як такі, що суперечить вимогам ч.7 ст.130 Земельного кодексу України.

У зв`язку з чим позивач просить (з урахуванням заяви про зміну предмету позову):

- визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське».

- визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року № 57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2025 суддя Ягічева Н.І. відкрила провадження по справі та призначила підготовче засідання на 15.04.2025.

27.03.2025 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом.

27.03.2025 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2025 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

03.04.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано відзив на позовну заяву, мотивований тим, що позивачем обрано неефективний спосіб судового захисту за відсутності його порушеного права, оскаржуваними наказами не порушені права позивача, оскільки вони стосуються виключно повноважень органів приватизації стосовно реалізації державою своїх прав, як власника державного майна. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.02.2025 року у справі №906/1182/24 (906/212/25) встановлено, що інтерес позивача у цій справі і кредитора у справі про банкрутство ДП «Рихальське» щодо оскарження приватизаційної процедури має похідний характер. ФДМУ не порушено порядок приватизації ДП «Рихальське» в контексті майна ДП, яке планується відчужувати, зокрема, не відчужуються земельні ділянки, які належать ДП «Рихальське» на праві власності/постійного користування. Фонд є уповноваженим органом управління Державного підприємства «Рихальське» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України. Передача єдиного майнового комплексу ДП «Рихальське» у сферу управління ФДМУ відбулася у відповідності до Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482.

11.04.2025 через канцелярію суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву мотивований тим, що Фонд є уповноваженим органом на управління майном ДП «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з 19.09.2023. Фонд державного майна України діяв у межах та спосіб, передбачений нормами чинного законодавства України. Наказ від 10.02.2025 №209 був підписаний уповноваженою на те особою. У позивача, як кредитора, відсутнє право на звернення до суду з даним позовом. Крім того, ДП «Рихальське» не перебуває в процесі реорганізації.

14.04.2025 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано відповідь на відзив.

15.04.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано клопотання про проведення судового засідання без участі представника.

15.04.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем 1 сформовано заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, а саме: Державне підприємство Дослідне господарство Рихальське Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2025 залучено третю особу на стороні відповідачів та відкладено розгляд справи на 06.05.2025.

28.04.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

06.05.2025 в системі "Електронний суд" третьою особою сформовано клопотання про залучення 3 особи та закриття провадження у справі, яке судом не задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 10.06.2025. Протокольною ухвалою від 06.05.2025 залишено без розгляду клопотання про залучення третьої особи.

08.05.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано клопотання про поновлення процесуальних строків для подання додаткових пояснень та долучити їх до відзиву.

13.05.2025 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано заперечення на клопотання третьої особи.

В системі «Електронний суд» 15.05.2025 позивачем сформовано додаткові пояснення по справі.

Ухвалою від 10.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу по суті на 24.06.2025.

В судовому засіданні 24.06.2025 представник позивача, третьої особи підтримали позовні вимоги, представники відповідачів 1,2 заперечили проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 24.06.2025 було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» було створено наказом Міністерства сільського господарства УРСР від 30.08.1960 р. № 790.

Наказом Української академії аграрних наук від 14.04.1992 р. № 100 «Про впорядкування мережі наукових установ Української академії аграрних наук» визначена назва Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся.

Постановою Президії Національної академії аграрних наук України від 20.04.2016 р. № 7 «Про перепідпорядкування Дослідного господарства «Рихальське» та наказом Національної академії аграрних наук України від 31.05.2016 р. № 82 Державне підприємство «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» перейменоване в Державне підприємство «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України».

Наказом Фонду державного майна України від 28.10.2024 р. № 2464 «Про зміну найменування та затвердження нової редакції статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» змінено найменування Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» на Державне підприємство «Рихальське».

11.11.2024 р. здійснено державну реєстрацію зміни його найменування та установчих документів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Державне підприємство «Рихальське» є правонаступником в частині майна, землі, майнових і немайнових прав та зобов`язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України».

Наказом Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, включено єдиний майновий комплекс державного підприємства «Рихальське».

20 лютого 2025 року Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях видано наказ № 57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське», яким приймає рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» (, адреса: Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Рихальське, вул. Соборна, 10).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що СТОВ «Батьківщина» у матеріально-правовому розумінні було і є кредитором ДП «Рихальське», оскільки його кредиторські вимоги не пов`язані з наявністю чи відсутністю провадження у справі про банкрутство, а витікають з зобов`язальних договірних зобов`язань. Відповідно до документів ДП «Рихальське» володіє на праві постійного користування в складі єдиного майнового комплексу земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, на думку позивача, наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), та наказ Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року № 57, якими до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, включено єдиний майновий комплекс державного підприємства «Рихальське», повинні бути визнані незаконними та скасовані, як такі, що суперечить вимогам ч.7 ст.130 Земельного кодексу України.

Відповідач 2 проти позову заперечує та вказує, що позивачем обрано неефективний спосіб судового захисту за відсутності його порушеного права, оскаржуваними наказами не порушені права позивача, оскільки вони стосуються виключно повноважень органів приватизації стосовно реалізації державою своїх прав, як власника державного майна. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.02.2025 року у справі №906/1182/24 (906/212/25) встановлено, що інтерес позивача у цій справі і кредитора у справі про банкрутство ДП «Рихальське» щодо оскарження приватизаційної процедури має похідний характер. ФДМУ не порушено порядок приватизації ДП «Рихальське» в контексті майна ДП, яке планується відчужувати, зокрема, не відчужуються земельні ділянки, які належать ДП «Рихальське» на праві власності/постійного користування. Фонд є уповноваженим органом управління Державного підприємства «Рихальське» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України. Передача єдиного майнового комплексу ДП «Рихальське» у сферу управління ФДМУ відбулася у відповідності до Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482.

Відповідач 1 також проти позову заперечує та вказує, Фонд є уповноваженим органом на управління майном ДП «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з 19.09.2023. Фонд державного майна України діяв у межах та спосіб, передбачений нормами чинного законодавства України. Наказ від 10.02.2025 №209 був підписаний уповноваженою на те особою. У позивача, як кредитора, відсутнє право на звернення до суду з даним позовом. Крім того, ДП «Рихальське» не перебуває в процесі реорганізації.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим врегульовано Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» ( надалі - Закон).

Статтею 7 Закону визначено повноваження державних органів приватизації у сфері приватизації.

Так, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації.

Державні органи приватизації здійснюють державну політику у сфері приватизації та діють на підставі Закону України "Про Фонд державного майна України", Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», інших актів законодавства.

Державні органи приватизації у межах своєї компетенції затверджують переліки об`єктів, що підлягають приватизації.

Порядок приватизації державного майна передбачає: -формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації:

- опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі;

- прийняття рішення про приватизацію;

- опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта;

- проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства, та ряд інших заходів (ст.9 Закону).

Відповідно до статті 11 Закону, ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці.

Переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання уповноваженими органами управління державним органам приватизації пропозицій щодо включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 387, Управління підприємств агропромислового комплексу Фонду державного майна України надало Департаменту управління приватизацією Фонду державного майна України Пропозиції щодо включення до переліку об`єктів приватизації в 2024 році єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Рихальське».(в п.5 Пропозицій зазначено - наявність у складі цілісного майнового комплексу державного підприємства майна, що не підлягає приватизації: земельні ділянки, у тому числі сільськогосподарського призначення (потребує уточнення).

Матеріалами справи встановлено, листом від 23.12.2024 № 10-19-34419 Департамент управління приватизації Фонду державного майна України доручив Регіональному відділенню опрацювати пропозиції у відповідності до вимог, визначених підпунктом в) пункту 1 глави 3 Регламенту включення Фондом державного майна України об`єктів права державної власності до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, в редакції, затвердженій наказом Фонду державного майна України від 03 червня 2024 р. № 1223, та надати до Фонду державного майна України відповідні документи, що засвідчують реальний стан запропонованого до приватизації об`єкта єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Рихальське», який розташований за адресою: Житомирська область, Звягельський район, с. Рихальське, вул. Соборна, буд. 10.

За інформацією наданою Фондом державного майна України, згідно Форми 2 б(д) (відомості про нерухоме державне майно) станом на 2017 рік, у Єдиному реєстрі об`єктів державної власності обліковуються 105 об`єктів, в тому числі: 36 будівель, 21 споруда, 48 житлових будинків. Як було встановлено, технічна документація, правовстановлюючі документи, реєстрація у Державному реєстрі речових прав відсутні, площі будівель та споруд потребують уточнення.

Крім того, за інформацією з Державного реєстру речових прав на праві постійного користування у Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, правонаступником якого є ДП «Рихальське» перебуває 107 земельних ділянок загальною площею 2940,223 га землі, в т.ч 84 земельні ділянки, загальною площею 2836,0251 га - земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

По зазначеним земельним ділянкам відсутнє рішення Кабінету Міністрів України про передачу їх до Державного підприємства Фонду аграрних інвестицій та відсутня інформація щодо передачі таких сільськогосподарських земель до Земельного банку або про передачу їх до державного підприємства «Фонд аграрних інвестицій».

Листом від 01.01.2025 № 01-11-0002, скерований до Фонду державного майна України, Регіональне відділення зазначило, що включення ДП «Рихальське» до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації буде можливе за умови доступу до підприємства керівника та вирішення питання передачі земель сільськогосподарського призначення.

Листом від 21.01.2025 № 01-11-0176 скерований до Фонду державного майна України, Регіональне відділення зазначило, що включення ДП «Рихальське» до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації буде можливе за умови вирішення питання вилучення та передачі земель сільськогосподарського призначення.

Слід зазначити, що прямої заборони щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення Закон України «Про приватизацію державного та комунально майна» не містить.

Проте, згідно частини сьомої статті 130 Земельного кодексу України забороняється продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної і комунальної власності.

Вимоги цієї частини не поширюються на випадки відчуження Національним банком України земельних ділянок сільськогосподарського призначення, набутих у власність у рахунок погашення боргу за кредитами, наданими банкам для підтримки ліквідності, відповідно до Закону України «Про Національний банк України».

Разом з тим, вимоги статті 25 Земельного кодексу України регулюють питання приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

При приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Проте, механізм приватизації підприємств сільськогосподарського призначення, на балансі яких перебуває земля сільськогосподарського призначення, наразі відсутній, оскільки, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (п.8 Прикінцевих та перехідних положень) Закон України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» втратив чинність.

Натомість, матеріалами справи встановлено, наказом Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, включено єдиний майновий комплекс державного підприємства «Рихальське».

10.02.2025 від Фонду державного майна України на адресу Регіонального відділення надійшла резолюція про виконання наказу Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами)». Так, відповідно до даного наказу до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації включено ЄМК ДП «Рихальське», та визначено органом приватизації - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

20 лютого 2025 року Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях видано наказ № 57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське», яким приймає рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» (, адреса: Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Рихальське, вул. Соборна, 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України Земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за рішенням Кабінету Міністрів України можуть вилучатися з постійного користування державних підприємств, установ, організацій без їхньої згоди та без згоди органів (організацій), до сфери управління (відання) яких вони належать, і передаватися у постійне користування іншим державним підприємствам. У разі якщо відомості про земельні ділянки, що вилучаються, не внесені до Державного земельного кадастру, замовлення розроблення документації із землеустрою, необхідної для внесення таких відомостей, здійснюється державним підприємством, якому передаються вилучені земельні ділянки. У разі вилучення Кабінетом Міністрів України земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які належать закладу освіти, установі, організації, підприємству системи освіти, що перебуває у державній власності, на праві постійного користування, площа земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які залишаються у такої юридичної особи після вилучення, не може становити більше 100 гектарів. Положення абзацу другого цієї частини не поширюються на вилучення Кабінетом Міністрів України земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з постійного користування державних підприємств, установ, організацій Національної академії наук України, а також на вилучення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з постійного користування військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Як вже зазначалося, розпорядження Кабінету Міністрів України про вилучення земельних ділянок з користування ДП, матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що на момент прийняття оскаржуваних наказів, були відсутні правові підстави для прийняття відповідних рішень.

Також слід зазначити, в постійному користуванні ДП «Рихальське» знаходились земельні ділянки с/г призначення державної форми власності, які не можуть відчужуватися в складі єдиного майнового комплексу ДП «Рихальське».

При цьому, суд зауважує, вже вчинялися дії спрямовані на реалізацію єдиного майнового комплексу про що свідчать оголошення розміщені на відповідних сайтах, зокрема на сайті ФДМУ та Прозорро. Продажі:

- Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Рихальське» | Приватизація в Україні (https://privatization.gov.ua/product/yedynyj-majnovyj-kompleks-derzhavnogo-pidpryyemstva-ryhalske/);

- Єдиний майновий комплекс державного підприємства "Рихальське" за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н, с.Рихальське, вул.Соборна,10, ID:RAS001-UA-949|67af0cc7851bff850eb69aa8 (https://prozorro.sale/planning/RAS001-UA 949/).

Отже, відповідно до документів ДП «Рихальське» володіє на праві постійного користування в складі єдиного майнового комплексу земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, а наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), та наказ Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях №57 від 20.02.2025 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське», включено єдиний майновий комплекс державного підприємства «Рихальське», є незаконними.

Судом встановлено, в провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа №906/1182/24 про банкрутство Державного підприємства "Рихальське".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.01.2025, відкрито провадження у справі №906/1182/24 про банкрутство Державного підприємства "Рихальське"; визнано вимоги ініціюючого кредитора - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" на суму 34 214 466,85грн. заборгованості та 30 280,00грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08 квітня 2025 року у справі №906/1182/24 було закрите провадження у справі про банкрутство ДП «Рихальське».

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 у справі № 906/1182/24 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08 квітня 2025 року у справі №906/1182/24 залишено без змін.

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» вбачається, що особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Відповідно до п. 13 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

Фактично з вказаних норм випливає, що борги державного підприємства у випадку приватизації його єдиного майнового комплексу переходять до нового боржника, відбувається зміна боржника у зобов`язанні, однак саме державне підприємство зі змісту Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не ліквідується і продовжує існувати.

Зі змісту ст. 520 Цивільного кодексу України вбачається, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Тобто, нормами чинного законодавства, не передбачено випадків за яких би відчуження обов`язків (в тому числі боргів) боржника державного підприємства, єдиний майновий комплекс якого відчужується в процесі приватизації новому власнику, допускалося без згоди кредиторів такого боржника.

При цьому, боржник державне підприємство після відчуження його майнового комплексу і в тому числі його боргів (які перейдуть на його правонаступника нового власника) продовжить існувати (адже законом не встановлено наслідком приватизацій єдиного майнового комплексу державного підприємства його ліквідацію).

В цій справі у позивача наявний інтерес для збереження і збільшення майнової маси ДП «Рихальське», та задоволення за рахунок неї його грошових вимог до боржника.

Крім того, наявність права позивача на звернення з цим позовом зумовлене наявністю у нього прав кредитора ДП «Рихальське», які походять з зобов`язальних договірних відносин.

Суд не погоджується з твердженнями позивача щодо підписання спірних наказів неуповноваженою на те особою.

Відповідно до розділу четвертого наказу Фонду від 30.01.2025 №70к «Про тимчасове підпорядкування підрозділів апарату Фонду державного майна України та розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Фонду», підписання наказів про затвердження переліків об`єктів малої приватизації та про внесення змін до них, є безпосередніми повноваженнями Тимошенка І.О.

Заперечення відповідача 1 щодо юрисдикції даної справи, не приймається судом до уваги, оскільки, позивачем у цій справі оскаржуються накази Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду, та справи у спорах щодо продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків.

Тобто, в розумінні п.2 ч.1 ст. 20 ГПК України, ця справа підсудна суду господарської юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 25 березня 2020 року у справі № 826/11186/18.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 5.5. постанови від 22.08.2018 року у справі № 925/1265/16 виснувала, що спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що так буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально- правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника.

Тобто, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 та від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16).

За змістом ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За приписами ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною першою статті 393 Цивільного кодексу України унормовано, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

З системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою цивільного права.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, не виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позивачем обрано ефективний спосіб захисту порушеного права.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмові, речові електронні докази.

Так, положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Оскільки спірні накази, які є правовими актами індивідуальної дії, виданими органами державної виконавчої влади, суперечать вимогам чинного законодавства, то ці накази підлягають скасуванню як незаконні в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське».

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідачів в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» ().

3. Визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року № 57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» (код ЄДРОПУ 00729356) в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» ().

4.Стягнути з Фонду Державного майна України (01601, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, м. Київ, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (17311,вул. Незалежності, буд.51, с. Калюжинці, Прилуцький р-н, Чернігівська обл., ) витрати з оплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

5.Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, вул. Петра Могили, буд.24, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (17311,вул. Незалежності, буд.51, с. Калюжинці, Прилуцький р-н, Чернігівська обл., ) витрати з оплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

6.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА