ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. Справа № 911/2848/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Нестерова І.Г.

від відповідача: Гаврись Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Київської області 01.04.2025 (дата складання та підписання повного тексту рішення 14.04.2025) (суддя Подоляк Ю.В.)

у справі № 911/2848/24 Господарського суду Київської області

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 95 100 375,34 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У жовтні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі НЕК "Укренерго", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (далі ПАТ "Центренерго", відповідач) про стягнення 58 502 977,58 грн, з яких: 55 456 671,92 грн основний борг, 948 261,31 грн 3 % річних, 2 098 044,35 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0423-03015-ПД у частині здійснення розрахунку за надані послуги за період із березня 2024 року по серпень 2024 року у встановлений договором строк.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2025 у справі № 910/2848/24 закрито провадження у справі № 911/2848/24 за позовом НЕК "Укренерго" до ПАТ "Центренерго" про стягнення 86 302 833,49 грн основного боргу.

Позов НЕК "Укренерго" до ПАТ "Центренерго" про стягнення 4 857 789,53 грн основного боргу, 2 922 909,67 грн інфляційних втрат, 1 016 842,65 грн 3 % річних задоволено частково та стягнуто з ПАТ "Центренерго" на користь НЕК "Укренерго" 2 098 044,35 грн інфляційних втрат, 1 016 022,97 грн 3 % річних, 27 762,57 грн витрат зі сплати судового збору.

У решті позовних вимог про стягнення 4 857 789,53 грн основного боргу, 824 865,32 грн інфляційних втрат, 819,68 грн 3 % річних відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги у строк, визначений договором, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 098 044,35 грн інфляційних втрат та 1 016 022,97 грн 3 % річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. У частині позовних вимог про стягнення 4 857 789,53 грн основного боргу судом відмовлено, позаяк позивачем безпідставно заявлено до стягнення вказану суму боргу в розмірі 4 857 789,53 грн, яка на час звернення з даним позовом до суду вже була сплачена відповідачем. У решті позовних вимог про стягнення 824 865,32 грн інфляційних втрат та 819,68 грн 3 % річних суд відмовив з огляду на їх недоведеність та безпідставність. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 86 302 833,49 грн основного боргу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у зв`язку з відсутністю предмета спору у вказаній частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2025 у справі № 911/2848/24, НЕК "Укренерго" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", ст. 5, 13, 14, 73, 74, 76-79, 80, 236, 238 ГПК України, та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 01.04.2025 у справі № 911/2848/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.06.2025 о 09:45; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень до 13.06.2025.

Позиції учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 17.06.2025, з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, між сторонами у справі було укладено публічний договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0423-03015-ПД, затверджений наказом НЕК "Укренерго" від 03.10.2023 № 550 (далі Договір), відповідно до умов якого цей Договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим Договором ОСП (оператор системи передач/позивач) безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі послуга). Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12 (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору користувач (відповідач) зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

У пункті 3.2 Договору погоджено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.

За положеннями п. 3.5 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Згідно з п. 3.7 Договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості фактично наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в "Системі управління ринком", що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді виконавець ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення (за цим Договором). При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату пені та штрафних санкцій, за наявності письмової згоди користувача.

Згідно з п. 3.11 Договору розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі на банківські рахунки сторін, що зазначені у цьому Договорі.

У підп. 4.2.1 п. 4.2 Договору встановлено, що до обов`язків користувача належить своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим Договором.

Строк дії Договору з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 13.1 Договору).

Заяву-приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління відповідачем підписано.

На виконання умов Договору позивачем у період із березня 2024 року по жовтень 2024 року надано, а відповідачем прийнято передбачені Договором послуги на загальну суму 111 885 417,76 грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 31.03.2024 № ДУА-0005594 за березень 2024 року на суму 49 470 872,27 грн, до якого є акт коригування від 25.06.2024 № ДУА_К-0002145 на суму 49 474 703,42 грн; від 30.04.2024 № ДУА-0006373 за квітень 2024 року на суму 7 969 223,57 грн, до якого є акт коригування від 04.07.2024 № ДУА_К-0002380 на суму 8 079 799,32 грн; від 31.05.2024 № ДУА-0007114 за травень 2024 року на суму 207 019,61 грн, до якого є акт коригування від 09.07.2024 № ДУА_К-0002514 на суму 214 282,13 грн; від 30.06.2024 № ДУА-0007880 за червень 2024 року на суму 176 220,19 грн; від 31.07.2024 № ДУА-0008645 на суму 5 945 334,54 грн; від 31.08.2024 № ДУА-0009410 за серпень 2024 року на суму 12 291 127,06 грн; від 30.09.2024 № ДУА-0010182 на суму 15 182 849,62 грн; від 31.10.2024 № ДУА-0010944 на суму 20 521 101,48 грн.

Для оплати планової вартості послуги та розрахунку за фактичний обсяг послуги позивач виставив відповідачу такі рахунки-фактури: від 15.03.2024 № ДУ-0020193/0423-03015-ПД на суму 12 546 210,68 грн, від 25.03.2024 № ДУ-0020927/0423-03015-ПД на суму 17 395 569,10 грн, від 05.04.2024 № ДУ-0021668/0423-03015-ПД на суму 19 529 092,49 грн, від 09.04.2024 № ДУ-0022410/0423-03015-ПД на суму 149 746 572,32 грн (з яких 49 470 872,27 грн за березень 2024 року, 100 275 700,05 грн заборгованість станом на 09.04.2024), від 15.04.2024 № ДУ-0023156/0423-03015-ПД на суму 7 672 738,38 грн, від 25.04.2024 № ДУ-0023885/0423-03015-ПД на суму 231 431,15 грн, від 06.05.2024 № ДУ-0024611/0423-03015-ПД на суму 65 054,04 грн, від 09.05.2024 № ДУ-0025339/0423-03015-ПД на суму 157 715 795,89 грн (з яких 7 969 223,57 грн за квітень 2024 року, 149 746 572,32 грн заборгованість станом на 09.05.2024), від 15.05.2024 № ДУ-0026075/0423-03015-ПД на суму 83 612,63 грн, від 25.05.2024 № ДУ-0026801/0423-03015-ПД на суму 64 722,52 грн, від 05.06.2024 № ДУ-0027528/0423-03015-ПД на суму 58 684,48 грн, від 10.06.2024 № ДУ-0028258/0423-03015-ПД на суму 157 921 062,98 грн (з яких 207 019,61 грн за травень 2024 року, 157 714 043,37 грн заборгованість станом на 10.06.2024), від 15.06.2024 ДУ-0029000/0423-03015-ПД на суму 58 945,61 грн, від 25.06.2024 № ДУ-0029730/0423-03015-ПД на суму 69 188,99 грн, від 05.07.2024 № ДУ-0030461/0423-03015-ПД на суму 50 385,34 грн, від 11.07.2024 № ДУ-0031209/0423-03015-ПД на суму 127 220 210,32 грн (з яких 176 220,19 грн за червень 2024 року, 127 043 990,13 грн заборгованість станом на 11.07.2024), від 15.07.2024 № ДУ-0031935/0423-03015-ПД на суму 36 986,41 грн, від 25.07.2024 № ДУ-0032671/0423-03015-ПД на суму 2 694 785,59 грн, від 05.08.2024 № ДУ-0033405/0423-03015-ПД на суму 3 214 049,54 грн, від 12.08.2024 № ДУ-0034154/0423-03015-ПД на суму 133 165 544,86 грн (з яких 5 945 334,54 грн за липень 2024 року, 127 220 210,32 грн заборгованість станом на 12.08.2024), від 15.08.2024 № ДУ-0034880/0423-03015-ПД на суму 4 965 312,04 грн, від 25.08.2024 № ДУ-0035611/0423-03015-ПД на суму 4 005 517,16 грн, від 05.09.2024 № ДУ-0036338/0423-03015-ПД на суму 3 318 679,49 грн, від 11.09.2024 № ДУ-0037082/0423-03015-ПД на суму 95 456 671,92 грн (з яких 12 291 127,06 грн за серпень 2024 року, 95 456 671,92 грн заборгованість станом на 11.09.2024), від 15.09.2024 № ДУ-0037805/0423-03015-ПД на суму 4 181 978,04 грн, від 25.09.2024 № ДУ-0038534/0423-03015-ПД на суму 5 552 479,91 грн, від 05.10.2024 № ДУ-0039264/0423-03015-ПД на суму 5 448 391,68 грн, від 11.10.2024 № ДУ-0040008/0423-03015-ПД на суму 70 639 521,54 грн (з яких 15 182 849,62 грн за вересень 2024 року, 55 456 671,92 грн заборгованість станом на 11.10.2024), від 15.10.2024 № ДУ-0040739/0423-03015-ПД на суму 2 595 753,24 грн, від 25.10.2024 № ДУ-0041471/0423-03015-ПД на суму 5 855 009,78 грн, від 05.11.2024 № ДУ-0042204/0423-03015-ПД на суму 12 070 338,46 грн, від 11.11.2024 № ДУ-0042944/0423-03015-ПД на суму 72 302 833,49 грн (з яких 20 521 101,48 грн за жовтень 2024 року, 51 781 732,01 грн заборгованість станом на 11.11.2024).

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, НЕК "Укренерго" послалась на те, що відповідач оплату наданих згідно з Договором послуг у період із березня 2024 року по серпень 2024 року на суму 55 456 671,92 грн не здійснив.

У процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог на суму 35 703 951,10 грн у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги в період із вересня 2024 року по жовтень 2024 року на суму 35 703 951,10 грн.

Після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі відповідачем сплачено суму боргу в розмірі 86 302 833,49 грн за надані послуги в період із березня 2024 року по жовтень 2024 року відповідно до Договору, у зв`язку із чим судом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрито провадження у справі в цій частині.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Порядок врегулювання небалансів електричної енергії визначено у ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії", згідно із ч. 2, 4-7 якої усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи.

Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку.

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку.

Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку.

У рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.

Аналіз ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" свідчить, що вона передбачає врегулювання небалансів електричної енергії у спосіб вчинення учасником ринку правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії за відповідною вартістю.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" балансуючий ринок електричної енергії (далі балансуючий ринок) це ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії.

Згідно з п. 1.2.1 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307 (далі Правила ринку), учасниками ринку електричної енергії є: виробники; електропостачальники; трейдери; оператори системи передач (ОСП); оператори системи розподілу (ОСР); оператори ринку (ОР); гарантований покупець; споживачі, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цими Правилами та Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі з метою балансування обсягів виробництва та споживання електричної енергії та/або врегулювання системних перевантажень надає постачальникам послуг з балансування команди на збільшення (зменшення) їхнього навантаження, здійснюючи на ринкових засадах відбір відповідних пропозицій (заявок) постачальників послуг з балансування у порядку, визначеному правилами ринку.

За приписами п. 1.1.2 гл. 1 Правил ринку диспетчерська команда команда в режимі реального часу оператора системи передачі постачальнику послуг балансування по кожній одиниці постачання послуг з балансування збільшити або зменшити електричне навантаження або постачальнику послуги із зменшення навантаження ВДЕ з підтримкою зменшити електричне навантаження.

Згідно з п. 1.1, 1.2, 1.5 гл. 1 розд. VІІ Кодексу системи передачі управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки здійснюється шляхом диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі диспетчерське управління).

Функції диспетчерського управління ОЕС України та організацію паралельної роботи з енергетичними системами інших держав здійснює ОСП.

Усі оперативні команди і розпорядження ОСП, які надаються ним при виконанні функцій з диспетчерського управління, підлягають беззаперечному виконанню користувачами системи передачі/розподілу, за винятком випадків, передбачених п. 4.11 глави 4 цього розділу.

Відповідно до п. 4.18.2 гл. 4.18 Правил ринку ОСП може видати учасникам ринку в будь-який час диспетчерські команди та інші розпорядження з метою забезпечення надійної роботи системи, особливо щодо частоти системи, напруги і струму у критичних вузлах та елементах системи передачі відповідно до Кодексу системи передачі.

Пунктами 18 та 57 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що диспетчерське управління оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки; операційна безпека спроможність електричних станцій, системи передачі та системи розподілу функціонувати в нормальному режимі або якнайшвидше повертатися до нормального режиму роботи, що характеризується гранично допустимими показниками температури, рівнів напруги, струмів короткого замикання, частоти і стійкості.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначено у статтях 642-643 ЦК України.

У частині першій статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Так, відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору позивач у період із березня 2024 року по жовтень 2024 року надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 111 885 417,76 грн, а відповідач їх отримав, що підтверджується відповідними актами надання послуги.

Для оплати планової вартості послуги та розрахунку за фактичний обсяг послуги позивач виставив відповідачу відповідні рахунки-фактури.

За твердженням позивача, відповідач не виконав зобов`язання з оплати наданих послуг у період з березня 2024 року по жовтень 2024 року в загальному розмірі 91 160 623,02 грн.

Разом із тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач до звернення позивача з даним позовом частково оплатив надані у березні 2024 року послуги, сплативши 18.10.2024 4 857 789,53 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.10.2024 № 3079 на суму 4 857 789,53 грн (з призначенням платежу: опл. за посл. з дисп. упр. (оплата березень 2024) дог № 0423-03015-ПД 01.01.2024, в .т.ч ПДВ 809631,59 грн.), копія якої долучена до матеріалів справи.

За таких обставин, судом правомірно відмовлено в позові в частині стягнення боргу в розмірі 4 857 789,53 грн.

Отже, судом встановлено, що станом на день звернення з позовом у даній справі заборгованість відповідача з оплати боргу за Договором за період із березня 2024 року по жовтень 2024 року складала 86 302 833,49 грн, з яких за період із березня 2024 року по серпень 2024 року в сумі 50 598 882,39 грн, та за період із вересня 2024 року по жовтень 2024 року в сумі 35 703 951,10 грн. Доказів протилежного суду не надано.

Після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі відповідачем сплачена суму боргу в розмірі 86 302 833,49 грн за надані послуги у період із березня 2024 року по жовтень 2024 року, на підтвердження чого суду надані платіжні інструкції, які залучені до матеріалів справи, у зв`язку із чим судом закрито провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в частині закриття провадження у даній справі рішення суду не оскаржується, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не переглядається. При цьому, підстав для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих послуг, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних із простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Місцевим господарським судом слушно враховано, що відповідно до п. 3.5 Договору користувач (відповідач) здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Згідно з п. 3.7 Договору користувач відповідач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Як обґрунтовано визначено судом першої інстанції, при розрахунку за послуги користувач зобов`язаний використовувати як поетапну оплату планової вартості послуги, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють одна одну, тобто у користувача відсутнє право вибору здійснювати поетапну оплату планової вартості послуги чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити поетапну оплату планової вартості послуги на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць. Доказів протилежного відповідач суду не довів.

При цьому судом враховано правові висновки, викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, відповідно до якої методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не нараховується.

З огляду на вищезазначене, Господарським судом Київської області правомірно здійснено перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних та достеменно визначено періоди прострочення, а відтак обґрунтовано частково задоволено позов у цій частині.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області 01.04.2025 у справі № 911/2848/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена 25.06.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська