РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2025Справа № 910/5122/25
За позовом Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" до Державного підприємства "Аптека" про стягнення 65312,51 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Державного підприємства "Аптека" (далі - відповідача) на користь Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" (далі - позивач) заборгованості з орендної плати за Договором оренди від 22.12.2022 №9204 в сумі 21819 грн та пеню в сумі 1908,13 грн, заборгованість на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за Договором відшкодування на 2024 рік від 31.01.2024 №66 в сумі 28826,24 грн та пені в сумі 1541,24 грн, заборгованості на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за Договором відшкодування на 2025 рік від 14.03.2025 №209 в сумі 10948,24 грн та пені в сумі 269,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 за вказаним позовом було відкрите провадження у справі №910/5122/25, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

В матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення, яке підтверджує факт того, що відповідачем 06.05.2025 було отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець), Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України "Аптека" (орендар) та Державною установою "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" (балансоутримувач) був укладений договір оренди № 9204 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме - нежитлові приміщення, загальною площею 157.0 кв.м. на І поверсі адміністративної будівлі № 4 за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, 10, балансовою залишковою вартістю, визначеною на підставі фінансової звітності балансоутримувача у сумі 26410,86 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписуються між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що орендна плата становить суму 11000 грн без ПДВ, що визначена у пункті 9 змінюваних умов договору. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерною обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.

За змістом п. 3.3 Договору орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у такому співвідношенні: 50 відсотків орендної плати - балансоутримувачу, 50 відсотків орендної плати - державному бюджету, що визначено у пункті 16 змінюваних умов договору, щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди.

Згідно з п. 3.4 Договору орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робі і на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або балансоутримувачем (в частині, належній балансоутримувачу). Орендодавець і балансоутримувач можуть за домовленістю звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим договором, за якими у орендаря є заборгованість, в інтересах відповідної сторони цього договору. Сторона, в інтересах якої подається позов, може компенсувати іншій стороні судові і інші витрати, пов`язані з поданням позову (п. 3.7 Договору).

Відповідно до п. 12.1 Договору цей договір укладено на період дії воєнного стану та 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану з дати набрання чинності цим договором. Строк оренди за ним договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.

За актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 22.12.2022 балансоутримувач передав орендарю в строкове платне користування нерухоме майно, а саме - нежитлові приміщення загальною площею 157,0 кв.м на 1 поверсі адміністративної будівлі № 4 за адресою м. Київ, вул. Богомольця, 10.

У подальшому договором № 9204/01 від 05.03.2024 про внесення змін до Договору сторони домовилися зменшити загальну площу орендованого нерухомого майна до 73,6 кв.м. та встановили вартість місячної орендної плати в сумі 6861,32 грн, починаючи з 05.03.2024.

Згідно з актом повернення з оренди нерухомого майна від 04.03.2024 орендар повернув, а балансоутримувач - з відома орендодавця прийняв зі строкового платного користування частину нерухомого майна, що належить до державного власності: нежитлові приміщення площею 83,4 кв.м. на першому поверсі адміністративної будівлі № 4, загальною площею 83,4 к.в.м., за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, 10.

Також встановлено, що на виконання умов Договору між балансоутримувачем та орендарем був укладений договір № 66 від 31.01.2024 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір відшкодування на 2024 рік) та укладено договір №209 від 14.03.2025 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір відшкодування на 2025 рік).

За умовами п. 1.1 зазначених угод про відшкодування балансоутримувач сплачує за користування земельною ділянкою та зобов`язується у порядку та на умовах, передбачених цим договором, забезпечити утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (водопостачання та водовідведення, теплопостачання, електропостачання) в приміщенні за адресою: м. Київ. вул. Богомольця. 10, яке перебуває в користуванні орендаря та складається з приміщень адміністративної будівлі № 4 загальною площею 73,6 кв. м., а орендар зобов`язується відшкодовувати витрати за користування земельною ділянкою, вартість утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг згідно діючих тарифів на дату розрахунку.

Додатковою угодою від 25.03.2024 № 1 до Договору відшкодування на 2024 рік у зв`язку зі зменшенням площі орендованого майна сторони домовились зменшити ціну Договору відшкодування на 2024 рік.

Додатковою угодою від 31.12.2024 № 2 до Договору відшкодування на 2024 рік, у зв`язку зі збільшенням ціни Договору, ціна Договору становить 89516 грн 55 коп., без ПДВ, за розрахунковий період з 01.01.2024 по 31.12.2024, у тому числі:

- відшкодування за теплопостачання КЕКВ 2271 - 33951,27 грн;

- відшкодування за водопостачання КЕКВ 2272 - 1151,13 грн;

- відшкодування за водовідведення КЕКВ 2272 - 975,35 грн;

- відшкодування за постачання електричної енергії КЕКВ 2273 - 44840,31 грн;

- відшкодування за розподіл електричної енергії КЕКВ 2273 - 6 035,94 грн;

- відшкодування за користування земельною ділянкою КЕКВ 2240 - 2 562,55 грн.

Розмір щомісячної плати за відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг встановлюється залежно від фактичних витрат теплової енергії (пропорційно займаній площі), водопостачання та водовідведення (згідно з нормами водопостачання), електропостачання тощо (згідно з розрахунками), за користування земельною ділянкою (відповідно до розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки) (п. 2.2 Договорів відшкодування на 2024 та 2025 роки).

Згідно з п. 3.1 Договорів відшкодування на 2024 та 2025 роки відшкодування витрат за користування земельною ділянкою, та витрат на утримання орендованого нерухомого майна і наданих комунальних послуг проводяться Орендарем щомісяця шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок Балансоутримувач, що вказаний у цьому Договорі, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі підписаного уповноваженими представниками Сторін Акту про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та на підставі рахунку-фактури.

На підставі п. 5.2.4 Договорів на 2024 та 2025 роки орендар зобов`язаний відшкодовувати витрати на утримання нерухомого майна на умовах та в порядку цього Договору.

Згідно з ч. 1, 2 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання (ч. 3 статті 283 ГК України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У даному випадку, оскільки передане в оренду майно є державною власністю, то до спірних правовідносин також підлягають застосуванню положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

На підставі наведених приписів діючого законодавства та п. 3.3 договору оренди у відповідача виник обов`язок зі сплати балансоутримувачу (ДУ "ЦОП МВС України") 50 % розміру орендної плати, визначеної договором.

Матеріалів справи свідчать, що за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року на виконання умов договору оренди сторони склали та підписали без зауважень акти про надання нерухомого майна у користування: № 9204/10 за жовтень 2024 року, № 9204/11-3 за листопад 2024 року, № 9204/12-4 за грудень 2024 року, № 9204/01-5 за січень 2025 року, № 9204/2-6 за лютий 2025 року, №9204/3-8 за березень 2025 року на загальну суму 43638 грн (з якої 21819 грн - це 50%, що підлягає сплаті балансоутримувачу, тобто позивачу).

Окрім цього слід зазначити, що статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Отже, в силу закону та умов договорів про відшкодування, у відповідача також виник обов`язок зі сплати витрат балансоутримувача за користування об`єктом оренди.

Так, судом встановлено, що між орендарем та балансоутримувачем були складені та підписані акти надання послуг за угодами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, а саме: за договором відшкодування № 66 від 31.01.2025 - на загальну суму 28826,24 грн та за договором відшкодування № 209 від 14.03.2025 - на загальну суму 10948,24 грн.

Однак вказані витрати позивача на утримання майна, переданого у користування, відповідачем не відшкодовані, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2024 по 31.03.2024.

Позивач неодноразово звертався до ДП "Аптека" з претензіями про сплату заборгованості, проте, відповідач суму боргу не сплатив, натомість надав позивачу гарантійний лист у якому гарантував погасити борг до кінця 2025 року.

У відповідь на гарантійний лист, позивач листом від 18.03.2025 повідомив відповідача, що не погоджується з терміном погашення боргу та вимагає погасити борг до 17.04.2025.

Проте, станом на день подання позову відповідач борг не погасив.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів на підтвердження сплати орендних платежів за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року, а також витрат на утримання майна, нарахованих за період з вересня по грудень 2024 року та з січня по лютий 2025 не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди в сумі 21819 грн, заборгованості на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг за договором відшкодування за 2024 рік у сумі 28826,24 грн та за договором відшкодування за 2025 рік у сумі 1541,24 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у заявлених позивачем розмірах.

Крім того позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню за договором оренди 1908,13 грн, а також пеню за договором відшкодування за 2024 рік - у сумі 1541,24 грн та за договором відшкодування за 2025 рік - у сумі 269,66 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 3.8 Договору сторони передбачили, що на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення нарахування орендної плати.

Згідно з п. 7.1 угод про відшкодування при несвоєчасному внесенні плати, орендар сплачує на користь балансоутримувача пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за прострочення орендної плати, нарахованої за період з 16.10.2024 по 23.04.2025 за кожним актом окремо, суд встановив, що нарахована сума пені є обґрунтованою, а тому підлягає стягненню відповідача у заявленій сумі - 1908,13 грн.

Також судом перевірено розрахунок пені за угодами про відшкодування за 2024 та 2025 роки, то суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає пеня у заявлених позивачем сумах: 1541,24 грн - за договором відшкодування за 2024 рік 269,66 грн - за договором відшкодування за 2025 рік.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене вище, вимоги позову підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 165, 178, 236-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Аптека» (01024, м. Київ, вул. Пилипа Орлика, буд.18; ідентифікаційний код 25573033) на користь Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» (04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, буд. 8; ідентифікаційний код 14317108) заборгованість з орендної плати у сумі 21819 (двадцять одну тисячу вісімсот дев`ятнадцять) грн та пеню у сумі 1908 (одну тисячу дев`ятсот вісім) грн 13 коп., заборгованість за утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за договором відшкодування на 2024 рік у сумі 28826 (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн 24 коп. та пеню в сумі 1541 (одну тисячу п`ятсот сорок одну) грн 24 коп., заборгованість за утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за договором відшкодування на 2025 рік у сумі 10948 (десять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн 24 коп. та пеню в сумі 269 (двісті шістдесят дев`ять) грн 66 коп., а також судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.