Справа № 909/760/25
УХВАЛА

про відвід (самовідвід)

27.06.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Стефанів Т. В., розглянувши матеріали позовної заяви від 25.06.2025 (вх. №5589/25 від 25.06.2025)

за позовом Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаватсервіс"

про стягнення заборгованості у розмірі 21 374 грн 26 коп.,

у с т а н о в и в:

Через підсистему "Електронний суд" 25.06.2025 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаватсервіс" про стягнення заборгованості у розмірі 21 374 грн 26 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2025 головуючим суддею визначено суддю Стефанів Т. В.

26.06.2025 через підсистему "Електронний суд" від ФОП Корякіна Д. В. надійшла заява про відвід судді (вх. №5613/25). Заява мотивована тим, що на розгляді Вищої ради правосуддя перебуває ряд поданих ним скарг щодо допущення дисциплінарних проступків суддею Стефанів Т. В. під час розгляду нею справ за участю ФОП Корякіна Д. В. (справа №909/270/21 (909/442/24), справа №909/446/24). Окремо заявник наголошує, що не довіряє судді Стефанів Т. В. розглядати дану справу.

Зважаючи на це, ФОП Корякін Д. В. просить відвести суддю Стефанів Т. В. від розгляду справи №909/760/25.

Щодо зазначеної заява про відвід судді Стефанів Т. В. суд зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Приписами ч. 4 ст.35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи (Бенгалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 р.).

Відповідно до норм статті 35, частини третьої статті 38, частини другої статті 39 ГПК як відвід, так і самовідвід мають бути обґрунтованими, мати вагомі підстави. Така вимога спрямована на запобігання як прагненню сторони обрати сприятливий, бажаний для себе склад суду, так і безпідставному ухиленню судді від розгляду певних справ.

Отже, суддя, вирішуючи питання про відвід або самовідвід, не може керуватися виключно бажаннями сторони змінити склад суду та заявами сторони про недовіру.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, доводи заявника фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями судді Стефанів Т. В. за результатами розгляду справ №909/270/21 (909/442/24), №909/446/24.

Як встановлено приписами ч.4 ст.35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу, а виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

При цьому, суд зазначає, що дотримання судом вимог процесуального законодавства не є обмеженням права особи на доступ до суду та права на справедливий суд.

Подання Корякіним Д. В. скарги до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарних проступків судді Стефанів Т. В. є його процесуальним правом та також не є підставою для відводу.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено, а судом не встановлено обставин, які викликали б сумнів у неупередженості та необ`єктивності судді Стефанів Т.В. у цій справі, а відтак, підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні.

Водночас, до початку розгляду справи судом встановлено обставини, які є підставою для самовідводу.

Так, зокрема, суддя Стефанів Т. В. розглядала справу №909/270/21 (909/442/24) за участю ФОП Корякіна Д. В., у межах даної справи ФОП Корякін Д. В. неодноразово заявляв судді Стефанів Т. В. відвід з підстав незгоди з процесуальним рішенням судді. У заявах про відвід судді ФОП Корякін Д. В. неодноразово акцентував увагу на тому, що суддя Стефанів Т. В. прямо заінтересована у результаті розгляду справи, оскільки встановлені під час її розгляду обставини матимуть преюдиційне значення для справи. Крім того, ФОП Корякін Д. В. звертався до Вищої ради правосуддя з приводу притягнення судді Стефанів Т. В. до дисциплінарної відповільності.

З метою виключення у ФОП Корякіна Д. В. як учасника справи сумнівів у неупередженості чи об`єктивності при розгляді справи №909/270/21 (909/442/24), суддя Стефанів Т. В. заявила самовідвід від розгляду даної справи.

Також суддею Стефанів Т. В. заявлений самовідвід у справі №909/446/24, де ФОП Корякін Д. В. був позивачем.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Головна мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За приписами ч. 1 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 39 ГПК України).

У п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки вказано, що неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом; вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Відповідно до п. 12 Висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

В рішенні ЄСПЛ у справі "Салов проти України" (п. 81) відображено те, що зовнішні ознаки мають певне значення для вирішення питання довіри, яке суди в демократичному суспільстві повинні вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України", рішення від 28.10.1998 у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради 00Н № 2006/23 від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення самовідводу, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді вказує і Верховний Суд, зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади та вказуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Суд бере до уваги, що довіра сторін до правосуддя є основою справедливого розгляду, а тому суб`єктивні сумніви учасника процесу можуть вплинути на загальне сприйняття справедливості та неупередженості суду. Щоб уникнути будь-яких підозр у неупередженості та забезпечити дотримання принципу безсторонності, суд вважає доцільним розглянути питання про самовідвід, навіть за відсутності прямих доказів упередженості, задля збереження довіри до судового процесу та його результатів.

Враховуючи викладене та у зв`язку з тим, що суддя вже брала участь у розгляді справи, де однієї із сторін був ФОП Корякін Д. В., у якого завідомо склалося суб`єктивне стійке переконання про необ`єктивність та упередженість судді, вважаю за необхідне і за доцільне з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по даній справі, а також з метою запобігання у подальшому сумнівів і нарікань у об`єктивності і неупередженості головуючого та з інших підстав, заявити самовідвід у справі №909/760/25, щоб виключити будь-які сумніви щодо безсторонності судді, матеріали справи 909/760/25 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. 32, 35-40, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Корякіна Дмитра Вадимовича (вх.№5613/25 від 26.06.2025) про відвід судді Стефанів Т. В. від розгляду справи №760/25 - відмовити.

Самовідвід судді Стефанів Т. В. у справі № 909/760/25 - задоволити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 27.06.2025.

Суддя Т. В. Стефанів