ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2088/25

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. перевіривши матеріали

заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

УСТАНОВИЛА:

1. 25.06.2025 через канцелярію до Господарського суду Київської області (далі суд) звернувся ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) із заявою від 25.06.2025 (вх. № 741/25) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється КУзПБ, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.

2. Перевіривши подану заяву суд вважає її такою, що не відповідає вимогам КУзПБ та ГПК України з наступних підстав.

2.1. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 116 КУзПБ у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються, зокрема, місце проживання боржника.

Частиною 1 ст. 8 КУзПБ передбачено, що справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи-підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

При цьому суд акцентує на тому, що заява подана ОСОБА_1 саме як фізичною особою, а не в як фізичною особою-підприємцем.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Так, приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" визначено, зокрема, наступне:

декларування місця проживання особи повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади (п. 4 ч. 1 ст. 4);

витяг з реєстру територіальної громади документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу (п. 2. ч. 1 ст. 4);

реєстраційна дія це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи (п. 11 ч. 1 ст. 4).

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закон України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

У свою чергу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Таким чином, документом що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи є відповідний витяг із реєстру територіальної громади, а з моменту зняття (скасування) такої реєстрації (декларування) місця проживання особа не вважається такою, місце проживання якої є задекларованим у встановленому законом порядку.

Так, заявником наданий витяг із реєстру Калитянської територіальної громади № 2025/008259810, зі змісту якого вбачається, що починаючи з 18.11.1994 зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_1 була АДРЕСА_1 , проте 08.02.2023 реєстрація заявника за вказаною адресою проживання була знята (скасована).

Указане також підтверджується відповіддю від 27.06.2025 № 1524143 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду, що був здійснений в порядку передбаченому ч. 8 ст. 176 ГПК України. Крім того, із його змісту вбачається, що після 08.02.2023 реєстрація задекларованого місця проживання заявника не проводилась.

При цьому заявник зазначає, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 та вказує цю адресу як фактичне місця проживання.

Проте суд зауважує, що територіальна підсудність судом визначається виключно за зареєстрованим місцем проживання фізичної особи. Альтернативних умов визначення територіальної підсудності ані КУзПБ ані ГПК України не містить.

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду відомості щодо його задекларованого (зареєстрованого) місця проживання станом на день його звернення з заявою про відкриття провадження про неплатоспроможність.

2.2. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Так, ч. 2 ст. 115 КУзПБ визначає, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (п. 2);

у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 3);

наявні ознаки загрози неплатоспроможності (п. 4).

Із змісту поданої заяви вбачається, що в останній міститься загальне посилається на ст. 115 Кодексу без чіткого зазначення підстав(и) звернення заявника до суду, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу.

2.3. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно.

Як вбачається з опису майна боржника, що поданий разом із заявою, ОСОБА_1 на праві власності належать, зокрема:

комбайн марки «CLAFS LEXION 760», 2012 року випуску;

трактор марки «Беларус-1221.2», 2015 року випуску;

корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІЯНОВА» (ідентифікаційний код 45538541), розмір частки в статутному (установчому) капіталі 50 %, номінальною вартістю 500,00 грн, Споживчого товариство «НАДІЯ - М» (ідентифікаційний код 36597109), розмір частки в статутному (установчому) капіталі 33,33%, номінальною вартістю 666,00 грн.

Проте, заявником не надано документів, які підтверджують право власності на вказане вище майно, що у свою чергу свідчить про неналежне виконання ним вимоги п. 5 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

3. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що у разі відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, суд на виконання положень п. п. 9,10 ч. 119 КУзПБ здійснює відповідні запити до державних установ. Задля отримання відповідей на такі запити, суду необхідна інформація щодо реєстраційних номерів облікової картки платника податків та дати народження членів сім`ї заявника, а саме, його дружини.

4.Відповідно до ч. 1 ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 3 ст. 37 КУзПБ передбачено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог КУзПБ.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 174 ГПК України).

Ураховуючи те, що заявником подано відповідну заяву без дотримання вимог ст. ст. 115, 116 КУзПБ, суд вважає за необхідне залишити зазначену заяву без руху та надати ОСОБА_1 час для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 12, 76-78, 174, 234-235 ГПК України, ст. ст. 2, 30, 37, 113, 115, 116 КУзПБ, абз. 7 п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 25.06.2025 (вх. № 741/25 від 25.06.2025) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність залишити без руху.

2. Запропонувати заявнику протягом десяти днів з дня отримання нею цієї ухвали виконати належним чином вимоги ст. 116 КУзПБ та надати:

витяг із реєстру територіальної громади, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 станом на день звернення з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (25.06.2025);

письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для звернення до суду з посиланням на відповідний пункт ч. 2 ст. 115 КУзПБ;

документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на майно та корпоративні права про які зазначено в описовій частині цієї ухвали;

копію паспорту і картки платника податків дружини ОСОБА_1 ;

3. У разі невиконання заявником п. 2 зазначеної ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 02.07.2025 та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 02.07.2025.