ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Справа № 916/565/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21; ),

до: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна. буд. 83; ),

про визнання недійсними та скасування рішення.

За участю представників сторін:

від позивача адвокат Лобанов Р.М.;

від відповідача Мокрова А.В., самопредставництво.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України про визнання недійсними та скасування рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 65/137-р/к від 30.12.2024 у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу №65/90-02/2024, які стосуються товариства з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" щодо визнання вчинення товариством з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" порушень, що передбачені пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та в частині щодо накладення на товариство з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" штрафу у розмірі 31006,00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що оскаржуване Рішення в частині, що стосується позивача, є неправомірним, оскільки ґрунтується на припущеннях відповідача. В матеріалах справи № 65/90-02/2024 відсутні докази на підтвердження обставин антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів у діях ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Грейндеріс» (під час участі в аукціоні - ТОВ «Блекберн-Трейд Плюс»), відтак оскаржуване рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.12.2024 у справі № 65/137-р/к є незаконним та підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 справу № 916/565/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2025 прийнято позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/565/25. Справу № 916/565/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.03.2025 о 12:00 год.

07 березня 2025 року до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у позивачу задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, щодо тверджень позивача, що з оскаржуваного рішення не вбачається, що IP-адреса 78.26.168.205 належить певній особі, що є учасником або має хоч яке-небудь відношення до аукціону. Також немає даних, що вказана ІР-адреса не була жодним чином спотворена за допомогою VPN чи будь-яким іншим чином, або що така ІР-адреса не являється публічною, що спростовує доводи АМК про спільне використання даної Р-адреси, відповідач спростовує вказане твердження тим, що використання ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс" однієї ІР-адреси, в тому числі в період проведення аукціону, свідчить про наявність у відповідачів спільного доступу до мережі Інтернет та/або обладнання, яке використовувалося для вчинення дій з банківськими рахунками, що, в свою чергу вказує на наявність умов для обміну інформацією та узгодження умов здійснення господарської діяльності у період підготовки до участі в аукціоні.

Щодо тверджень позивача, що в Рішенні відсутні докази про приналежність номеру телефону +54 та поштової скриньки до будь-якого з учасників Аукціону, відповідач зазначає, що учасники під час реєстрації електронних поштових скриньок та зазначили однаковий контактний номер телефону НОМЕР_1 , який в період проведення аукціону надавався в користування ПП "Альфа-Юг", керівником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 засновник та бенефіціарний власник ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс", а під час реєстрації електронних поштових скриньок та однаковий контактний e-mail , який ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" також зазначало як контактний в ЄДР.

Також, за інформацією наданою листами АТ "МІБ" від 04.04.2024 № 249/ІІ-БТ (вх. № 11-09/610-Кі від 08.04.2024) та від 04.04.2024 № 248/ІІ-БТ (вх. № 11-09/611-Кі від 08.04.2024), під час реєстрації в електронному кабінеті для доступу до системи дистанційного обслуговування рахунків АТ "МІБ" ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс" вказали однакові контактні дані, а саме: електронну поштову скриньку . Крім того, учасники протягом періоду з 13.03.2023 (дата відкриття рахунку ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс") по 01.03.2024 використовували електронну поштову скриньку , як контактну в АТ "МІБ".

Посилання позивача на постанову Верховного суду від 19.05.2020 у справі № 910/8399/19 є недоречним оскільки в ній зазначено: "разом з тим судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що трудові відносини між позивачем та технічним працівником (прибиральницею) ОСОБА1 були припинені 01.04.2015, тобто майже за рік до дати проведення торгів. Крім того, доказів обізнаності позивача про те, що вказаний працівник працював за сумісництвом матеріали справи не містять. Більше того, технічний працівник не може мати жодного відношення до процедур закупівель та не може впливати на господарську діяльність інших учасників торгів".

Крім того, спільні особливості електронних файлів документів, завантажених ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс" у складі пропозицій для участі в Аукціоні, свідчать про їх спільне створення, що не є випадковим збігом обставин, та вказує на те, що відповідачі створювали їх за допомогою одного й того ж обладнання.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, де зазначено, що "ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб`єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому збігу дій суб`єктів господарювання, зумовленому специфікою відповідного товарного ринку", спростовується тим, що згідно положень цієї ж постанови схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб`єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку. Таким чином вказаний пункт постанови не стосується порушень у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. Вказаний пункт, зокрема, стосується антиконкурентних дій суб`єктів господарювання на ринках товарів та послуг. Того самого висновку дійшов Вищий господарський суд України при винесенні постанови по справі № 910/17389/16 від 25.04.2017.

Таким чином, позивач намагається лише поставити під сумнів окремо кожний доказ, при цьому не спростовуючи його, без врахування системної оцінки таких доказів.

Зазначені докази у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію) своєї поведінки ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс" при підготовці до участі та участі у Аукціоні.

Вказаний відзив на позовну заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

17 березня 2025 року до суду від ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

18 березня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 відкладено підготовче засідання у справі на 10:00 год. 22.04.2025. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 22.04.2025 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 22.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 14:10 год. 20.05.2025.

19 травня 2025 року до суду від ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.05.2025 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи в судовому засіданні на 12:00 год. 03.06.2025.

У судовому засіданні 03.06.2025 суд оголосив перерву в засіданні суду до 10:30 год. 18.06.2025.

Представник позивача у судовому засіданні 18.06.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засідання 18.06.2025 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 18.06.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представників сторін про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що за результатами проведеного аналізу матеріалів аукціону № SPE001-UA-20230609- 52552 (надалі Аукціон), проведеного за допомогою електронного торгової системи Prozorro.Sale, Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного Комітету України (надалі відповідач) прийнято рішення від 30.12.2024 №65/137-р/к (надалі Рішення), згідно якого відповідач вирішив:

- визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" (ідентифікаційний код 44392174, надалі позивач) та товариство з обмеженою відповідальністю "Грейндеріс" (під час участі в аукціоні - товариство з обмеженою відповідальністю "Блекберн-Трейд-Плюс", ідентифікаційний код 44255450) вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях з продажу майна, повернутого з оренди колишнього єдиного майнового комплексу "Ізмаїльський винзавод" (будівлі, споруди, обладнання та устаткування промислового призначення, транспортні засоби), яке передано на баланс структурного підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Управління справами Фонду державного майна України" відповідно до ідентифікатора SPE001-UA-552;

- за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього Рішення, накласти штраф на товариство з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" у розмірі 31006,00 (тридцять одна тисяча шість) гривень.

У Рішенні № 65/137-р/к Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного Комітету України встановлено, що вчинення товариством з обмеженою відповідальністю «Вега Агро Трейд Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Грейндеріс» (під час участі в аукціоні - ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс») антиконкурентних узгоджених дій підтверджується сукупністю обставин, які наведені у Рішенні 65/137-р/к, а саме:

- використання однієї ІР-адреси під час входу до системи дистанційного обслуговування банківських рахунків;

- використання Відповідачами однієї ІР-адреси під час сплати реєстраційних та гарантійних внесків задля участі в Аукціоні;

- спільні реєстраційні дані електронних поштових скриньок та використання однієї ІР-адреси під час їх реєстрації;

- замовлення та формування витягів з ЄДР однією особою, з однієї ІР-адреси та в один день з невеликою різницею в часі;

- використання однакових контактних даних під час реєстрації в системі дистанційного обслуговування рахунків;

- взаємозв`язок Відповідачів через юридичну особу ПП «Альфа-Юг»;

- спільні властивості файлів документів, завантажених ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс» у складі пропозицій;

- спільний дефект на документах, завантажених ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс» у складі пропозицій.

Як слідує з матеріалів справи, Регіональне відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Організатор) провело процедуру з продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації Єдиний майновий комплекс структурного підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Управління справами Фонду державного майна України", номер аукціону SPE001-UA-552, стартова ціна лоту 35739831,17 грн (без ПДВ). На фінальну суму нараховується ПДВ.

Для участі в Аукціоні свої пропозиції надалі такі суб`єкти господарювання:

- ТОВ "ВЕГА АГРО ТРЕЙД ПЛЮС" з пропозицією 36101000,00 грн;

- ТОВ "БЛЕКБЕРН-ТРЕЙД-ПЛЮС" з пропозицією 36085000,00 грн;

- ТОВ "ЕЛЕКТРОННІ ТОРГІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ" з пропозицією 36065999,00 грн.

На сторінці в мережі Інтернет на сайті Prozorro.sale міститься інформація про хід проведення Аукціону SPE001-UA-552 (аукціон англійського типу). Посилання на сторінку Аукціону https://auction.prozorro.sale/SPE001-UA-552. Аукціон проходив в три раунди, де кожен з учасників Аукціону мав можливість запропонувати свою ціну за придбання лоту

Згідно з протоколом від 30.06.2023 № 693 про результати електронного аукціону SPE001-UA-552 переможцем Аукціону з найбільш економічно вигідною пропозицією визначено ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та укладено з переможцем договір від 07.07.2023 на загальну суму 43321200,00 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що відповідач у рішенні приходить до хибних висновків, що дії учасників аукціону ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Грейндеріс" (під час участі в аукціоні ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс") є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону.

При цьому ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" і ТОВ "Грейндеріс" начебто узгодили свою поведінку з метою усунення змагання під час підготовки й участі в зазначеному Аукціоні.

Позивач зазначає, що антиконкурентними узгодженими діями відповідач вважає:

- використання однієї IP-адреси під час входу до системи дистанційного обслуговування банківських рахунків (п. 4.1 Рішення);

- використання Учасниками однієї IP-адреси під час сплати реєстраційних та гарантійних внесків задля участі в Аукціоні (п. 4.2. Рішення);

- спільні реєстраційні дані електронних поштових скриньок та використання однієї IP-адреси під час їх реєстрації (п. 4.3. Рішення);

- замовлення та формування витягів з ЄДР однією особою, з однієї IP-адреси та в один день з невеликою різницею в часі (п. 4.4. Рішення);

- використання однакових контактних даних під час реєстрації в системі дистанційного обслуговування рахунків (п. 4.5. Рішення);

- взаємозв`язок Учасників через третю юридичну особу ПП "Альфа-Юг" (п. 4.6 Рішення);

- спільні особливості файлів документів, завантажених ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс" у складі пропозицій (п. 4.7. Рішення).

Отже, позивач вважає, що оскаржуване Рішення в частині, що стосується позивача, є неправомірним, оскільки ґрунтується на припущеннях відповідача. В матеріалах справи № 65/90-02/2024 відсутні докази на підтвердження обставин антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів у діях ТОВ "Вега Агро Трейд Плюс" та ТОВ "Грейндеріс" (під час участі в аукціоні - ТОВ "Блекберн-ТрейдПлюс"), відтак оскаржуване рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.12.2024 у справі № 65/137-р/к є незаконним та підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Вега Агро Трейд Плюс" не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Предметом цього спору є вимога позивача про скасування рішення відповідача у зв`язку із його невідповідністю законодавству про захист економічної конкуренції.

Статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

У розумінні ч. 1 ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання, крім випадків, передбачених Законом України "Про медіа".

Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій (ч. 2 ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема антиконкурентні узгоджені дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" схожі дії (бездіяльність) вважаються, за певних умов, різновидом антиконкурентних узгоджених дій та такі антиконкурентні узгоджені схожі дії, є узгодженими діями в розумінні ст. 5 вказаного Закону і факт погодженості таких дій має бути доведеним.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, що узгоджується із позицією наведеною у п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Крім того, недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що для визнання Антимонопольним комітетом України порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено коло доказів, видів засобів доказування та порядок збирання доказів органами Антимонопольного комітету України при розгляді справ про порушення, зокрема, і законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. Так, за змістом наведеної статті доказами у справі можуть бути фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Суд вважає, що при розгляді цієї категорії справ слід перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, не перебираючи при цьому на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами згаданого Комітету.

Дослідивши матеріали господарської справи, суд дійшов висновку, що ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс» узгодили свою поведінку під час участі в Аукціоні, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки, що спрямоване на усунення, недопущення конкуренції під час проведення Аукціону. Зазначене свідчить про наявність попередніх узгоджених дій та спрямованості цих дій на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів Аукціону, вказує в сукупності на те, що позивач у процесі підготовки та участі у Аукціоні діяв не самостійно, а узгоджував свої дії з ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс", тобто ці учасники не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції. Внаслідок таких дій названих осіб конкурентне середовище між ними було відсутнє (усунуто), тобто не створено конкуренте середовище під час участі ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс» при підготовці до участі та участі у Аукціоні, а також не дотримано принципу добросовісної конкуренції серед учасників.

Досліджені докази у сукупності свідчать про те, що узгодження пропозицій усунуло конкуренцію та змагальність між учасниками, чим порушило право Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 13 ГПК України господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок по доведенню фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони, що передбачає, насамперед, активність учасників процесу по збору та наданню суду доказів, які підтверджують або спростовують фактичні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Поряд із цим позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин, на які він посилався, як на підставу позовних вимог та не спростовано обставин, встановлених відповідачем під час розгляду справи № 65/137-р/к.

Пояснення та докази, наведені позивачем у позовній заяві не спростовують висновків відповідача про те, що вчинення ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Грейндеріс» (під час участі в аукціоні - ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс») антиконкурентних узгоджених дій підтверджується сукупністю обставин, які наведені у Рішенні 65/137-р/к.

Суд зазначає, що якщо учасники самостійно та на власні вподобання готують документи, які входять до складу пропозицій, наявність спільних особливостей в оформленні документів та інших сукупних обставин, зазначених відповідачем в Рішенні виключається.

Змагання при проведенні аукціону забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників аукціону з огляду на приписи Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників аукціону та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсного аукціону окремо, без обміну інформацією. Така змагальність виключає досліджену в Рішенні нехарактерну сукупність обставин, щодо антиконкурентних узгоджених дій між ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс», які наведені відповідачем у Рішенні, що свідчить про узгоджену поведінку позивача, що призвело до спотворення результатів Аукціону.

Узгодження (координація) поведінки ТОВ «Вега Агро Трейд Плюс» та ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс» при підготовці до участі та участі в Аукціоні додатково свідчить про те, що ТОВ «Блекберн-Трейд-Плюс» не мало наміру отримати перемогу в Аукціоні та не намагалось конкурувати з позивачем, ТОВ "Блекберн-Трейд-Плюс" було «технічним» учасником. Незмінюваність вартості початкових пропозицій учасників Аукціону на всіх раундах Аукціону свідчить про їх обізнаність щодо цінових пропозицій один одного та, оскільки основним критерієм обрання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях переможця є ціна, дозволило саме позивачу здобути перемогу на Аукціоні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не спростовано доводів відповідача, викладених у Рішенні від 30.12.2024 № 65/137-р/к у справі № 65/90-02/2024.

Таким чином, встановлені фактичні обставини справи та правове регулювання спірних відносин свідчать про правомірність та законність прийняття Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України оспорюваного Рішення, оскільки таке Рішення прийняте на виконання та в межах наданих йому повноважень щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, а поданими доказами доведено порушення позивачем, як учасником Аукціону, законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів Аукціону.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 27.06.2025.

Суддя Нікітенко С.В.