ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025м. ДніпроСправа № 904/1861/25

За позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради

до Акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД"

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 64 192,76 грн. - боргу за послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 29.10.2024 о 20:14), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 22.04.2025, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі -водоканал, Позивач) з АТ "Дніпрометробуд" (далі абонент, Відповідач) уклали договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 7170, за п.2.1 якого водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - послуги), а абонент зобов`язується своєчасно оплачувати послуги в порядку та на умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Відповідно до п. 9.1 Договору сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 11.11.2022, а в частині їх оплати до повного виконання. З моменту набуття чинності договору будь-які діючі до цього моменту договори, угоди, що укладені сторонами з правовідносин, що регулюються договором, втрачають чинність, крім зобов`язань абонента з оплати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 у справі № 904/1052/24 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з АТ "Дніпрометробуд" та АТ "Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті" в особі представництва "Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті" на користь КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради заборгованість за договором на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 7170 від 11.11.2019 у розмірі 955 686 грн. 70 коп. - основного боргу, 191 285 грн. 93 коп. - інфляційних втрат, 51 333 грн. 88 коп. - 3% річних. В іншій частині позовних вимог відмовлено, в тому числі у вимозі про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 12.11.2022 по 30.11.2022 та грудень 2022, у зв`язку з відсутністю договірних відносин між сторонами у цей період.

23.01.2023 сторони уклали Договір про надання послуг з централізованого водопостачання № 7170 (далі Договір), за п. 1 якого Виконавець (Позивач) зобов`язується надавати Споживачеві (Відповідачеві) послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі послуги) відповідної якості, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Тобто, фактично договір про надання послуг з централізованого водопостачання між Позивачем та Відповідачем у період з 12.11.2022 по 31.12.2022 не укладався.

Проте, Позивач наполягає, що у цей період надав Відповідачеві послуги на загальну суму 64 192,76 грн., що підтверджується Актами-рахунками. Однак, Відповідач не спожиті послуги не оплатив.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт надання Позивачем послуг Відповідачеві, наявність у Відповідача боргу перед Позивачем, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростовував.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з Позивачем.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 у справі № 904/1052/24 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з АТ "Дніпрометробуд" та АТ "Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті" в особі представництва "Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті" на користь КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради заборгованість за договором на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 7170 від 11.11.2019 у розмірі 955 686 грн. 70 коп. - основного боргу, 191 285 грн. 93 коп. - інфляційних втрат, 51 333 грн. 88 коп. - 3% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1052/24, що набрало законної сили, у матеріалах справи наявний додаток № 2 до договору, в якому сторони узгодили такий перелік об`єктів:

1) Адміністративно-побутовий комбінат (пр. Нігояна, 32) вода: зима - 540 м3/міс., літо - 540 м3/міс., стоки: зима - 540 м3/міс., літо - 540 м3/міс.;

2) Адміністративно-побутовий комбінат (вул. Центральна, 12) вода: зима - 206 м3/міс., літо - 206 м3/міс., стоки: зима - 206 м3/міс., літо - 206 м3/міс.;

3) гараж (вул. Сухий Острів, 53) вода: зима - 121 м3/міс., літо - 121 м3/міс., стоки: втріб.

23.01.2023 сторони уклали Договір про надання послуг з централізованого водопостачання № 7170 (далі Договір від 23.01.2023), за п. 1 якого Виконавець (Позивач) зобов`язується надавати Споживачеві (Відповідачеві) послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі послуги) відповідної якості, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з додатком № 2 до Договору від 23.01.2023 сторони узгодили такий перелік об`єктів:

1) Адміністративно-побутовий комбінат (пр. Нігояна, 32) вода: зима - 2100 м3/міс., літо 2100 м3/міс., стоки: зима - 2100 м3/міс., літо - 2100 м3/міс.;

2) Адміністративно-побутовий комбінат (вул. Центральна, 12) вода: зима - 206 м3/міс., літо - 206 м3/міс., стоки: зима - 206 м3/міс., літо - 206 м3/міс.;

3) гараж (вул. Сухий Острів, 53) вода: зима - 121 м3/міс., літо - 121 м3/міс., стоки: зима - 121 м3/міс., літо - 121 м3/міс.

Згідно з додатком № 3 до Договору від 23.01.2023 сторони підтвердили, що дані об`єкти обладнані приладами та засобами обліку та затвердили їх перелік, зокрема:

1) пр. Нігояна, 32, дата опломбування: 09.01.2023, дата встановлення 09.01.2023;

2) вул. Центральна, 12: дата опломбування: 01.07.2021, дата встановлення 01.07.2021;

3) вул. Сухий Острів, 53: дата опломбування: 27.04.2019, дата встановлення 05.04.2015.

Позивач наполягає, що надавав Відповідачеві послуги з централізованого водопостачання на ті самі об`єкти, що і за Договором від 11.11.2019 та які мають прилади і засоби обліку.

Позивач надав Відповідачеві послуги на загальну суму 64 192,76 грн., що підтверджується Актами-рахунками: № 92623/1 від 30.11.2022 за листопад 2022р. на суму 24 878,91 грн., № 102708 від 30.12.2022 за грудень 2022р. на суму 39 313,85 грн.

Проте, договір про надання послуг з централізованого водопостачання між Позивачем та Відповідачем у період з 12.11.2022 по 31.12.2022 не укладався.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній надані йому послуги з водопостачання та водовідведення не оплатив, внаслідок чого утворився борг за період з 12.11.2022 по 31.12.2022.

Пунктом 5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Відповідно до ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; згідно з п.5 ч. 2 зазначеної норми споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відтак, хоч у ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" й передбачено, що відносини між учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послугу повному обсязі.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони

фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі №904/6293/17.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 року у справі № 904/7377/17; в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17-ц).

Відповідач не надав суду актів відключення об`єктів від системи водопостачання та/або водовідведення чи актів про відключення приміщень від мереж водопостачання та/або водовідведення у період з 12.11.2022 по 30.11.2022 та грудень 2022. Відтак, факт наявності систем водопостачання та водовідведення в спірному періоді є підтвердженим.

Відповідно до матеріалів справи, після 12.11.2022 року Відповідач фактично продовжував користуватися послугами, які Позивач надає як споживачам м. Дніпро, так і Відповідачу, зокрема. Відповідач не надав доказів звернення до Позивача з претензіями та/чи запереченнями щодо одержання послуг та якості послуг. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не спростовує факту надання Позивачем послуг Відповідачеві та не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Матеріали справи не містять також актів фіксації неотримання послуг водопостачання та водовідведення у спірному періоді внаслідок відключення мереж, аварійної ситуації і т.і. Тобто, у справі відсутні докази, які могли б свідчити про факт неодержання Відповідачем послуг, їх неналежного чи не в повній мірі надання.

Згідно з матеріалами справи, Акти-рахунки підписані лише представником Позивача. При цьому, Відповідач не надав доказів звернення до Позивача із запереченнями щодо нарахувань та наданих йому послуг зазначених в Актах-рахунках, як і не подавалися зауваження щодо його змісту чи відображених в ньому відомостей.

За таких обставин, суд приймає позицію Позивача, що зобов`язання виконувались належно та приймались Відповідачем без зауважень.

Відповідно до п.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України. Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення .

Оскільки ст. 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

13.11.2024 Позивач надіслав Відповідачеві вимогу від 12.11.2024 про сплату заборгованості у розмірі 64 192,76 грн. за період з 12.11.2022 по 30.11.2022 та грудень 2022, а також акти-рахунки за цей період.

За твердженнями Позивача, Відповідач вимогу залишив без відповіді та задоволення. Відповідач твердження Позивача не спростував.

Виходячи з наведених вище доказів (Акти-рахунки, рішення, довідка про заборгованість, претензія) беручи до уваги відсутність доказів оплати наданих послуг та відсутність заперечень Відповідача щодо обсягів та ціни наданих послуг, суд визнає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи вимогу Позивача про стягнення 64 192,76 грн. основного боргу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпрометробуд" (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта 5, код 04880239 на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21А, код 03341305) 64 192 грн. 76 коп. - заборгованості, 3 028,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков