ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/554/25

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П.,

представники сторін

від позивача Чечелюк О.Ю.- адвокат (в режимі відеоконференції),

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фіейем Агропатс

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрегат Агро

про стягнення 166 204,09 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фіейем Агропатс (вул. Мазепи гетьмана, 61/2, м. Луцьк, Волинська область, 43012, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрегат Агро (вул. Гуржіївська, 31, оф. 404, м. Черкаси, 18005, ) про стягнення заборгованості за договором поставки № 29-05/24 від 29.05.2024 у розмірі 166 204,09 грн, з яких: 123240,00 грн - сума основного боргу, 12 968,02 грн - пеня, 24648,00 грн - штраф, 1284,51 грн - 3% річних, 4063,56 грн інфляційні втрати та понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання з оплати поставленого йому товару за укладеним між сторонами договором. Правовими підставами визначив статті 526, 530, 610, 612, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України (ЦК України), статті 193, 265 Господарського кодексу України (ГК України), посилаючись, зокрема, на умови та обов`язковість умов укладеного між сторонами договору.

Ухвалою від 22.05.2025 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки; призначив розгляд справи по суті у судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 12.06.2025.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений господарським судом про дату, час і місце судового засідання.

Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення розгляду справи по суті, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 925/554/25 надіслана відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Наведене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Судом з дотриманням вимог статті 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалу про відкриття провадження у справі № 925/554/25, що вбачається за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов або будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення спору по суті, не надав.

Беручи до уваги, що ухвали було надіслано за належною адресою, повідомленою позивачем, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі, суд дійшов висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю, судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні ухвалено судове рішення, підписана вступна та резолютивна частини рішення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були, заслухавши позицію представника позивача, суд встановив таке.

27 березня 2023 року між ТОВ "Фіейем Агропатс" в особі директора Швеця Юрія Петровича (далі - постачальник, позивач) та ТОВ "Агрегат Агро" в особі керівника Салова Владислава Сергійовича (надалі - покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 27-03/23 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом цього договору є купівля-продаж запчастин.

Відповідно до п. 1.2. Договору, постачальник зобов`язується передати покупцю товари (запасні частини до транспортних засобів) в асортименті, кількості і по ціні в українській гривні, згідно замовлення покупця, узгодженого сторонами шляхом факсового зв`язку, електронної пошти або в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного Договору. Підтвердження факту узгодження сторонами найменувань, асортименту, кількості, ціни товару є факт підписання специфікації до даного Договору та/або прийняття товару по видатковій накладній, виданій постачальником, яка після її підписання має юридичну силу. Товар, прийнятий покупцем по видатковій накладній або узгоджений сторонами в рахунку- фактурі, специфікації, переданому по факсу чи електронній пошті, не підлягає поверненню по ініціативі покупця, крім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого товару перевищує кількість, заявлену покупцем.

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна сума Договору визначається за сумою всіх видаткових накладних, виданих постачальником.

Відповідно до п. 2.2. Договору, назва, асортимент та ціни за кожну окрему одиницю товару, а також загальна ціна товару вказуються у видатковій накладній та специфікації, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору, товар передається, па умовах оплати згідно п.2.5 даного Договору з моменту підписання видаткової накладної та специфікації до даного Договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору, ціна до моменту виставлення рахунку може підлягати змінам в односторонньому порядку по ініціативі постачальника. Ціни на товар, вказані в рахунку, дійсні до того часу, доки дійсний рахунок.

Відповідно до 2.5. Договору, оплата Товару здійснюється покупцем на основі, даного Договору і видаткових накладних, специфікації та рахунків до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника, але не менше чим 50% від суми заявленої в рахунку-фактурі або декількох рахунків-фактур чи видаткових накладних

Відповідно до п. 4.1.1. Договору, у випадку порушення термінів оплати товару покупець в першу чергу, зобов`язаний заплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день протермінування на протязі всього часу протермінування, а потім заплатити суму основного боргу. Постачальник спочатку зараховує нараховану суму пені. Нарахування пені за протермінування оплати товару зупиняється через дванадцять місяців з дня, коли грошові зобов`язання повинні були б бути виконанні. Відповідно до cт. 625 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти місячних від простроченої суми. Крім пені, у випадку протермінування платежу більше 30 календарних днів Покупець зобов`язаний заплатити штраф в розмірі 20 % від протермінованої суми.

Згідно п.7.4 договору, договір укладається в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу і діє до 31.12.2023 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань по даному Договору. Договір вважається автоматично пролонгованим, якщо за тиждень до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Договір скріплений підписами та печатками його сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на користь відповідача на загальну суму 211 339 грн. 00 коп, що підтверджується видатковими накладними № 1 від 02.01.2024, № 15 від 06.02.2024, № 22 від 12.02.2024, № 70 від 13.03.2024, № 162 від 23.04.2024, № 87 від 16.05.2024, які підписана обома сторонами.

Відповідно до платіжних інструкцій № 159 від 31.01.2024, № 306 від 23.04.2024, № 585 від 16.05.2024, № 451 від 30.05.2024 відповідач сплатив 223 889 грн. 00 коп. за отриманий товар.

29 травня 2024 року між ТОВ " Фіейем Агропатс" в особі директора Швеця Юрія Петровича (далі - постачальник) та ТОВ "Агрегат Агро" в особі керівника Салова Владислава Сергійовича (надалі- покупець) був укладений договір поставки N 29-05/24 (надалі- Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом цього договору є купівля-продаж запчастин.

Відповідно до п. 1.2. Договору, постачальник зобов`язується передати покупцю Товари (запасні частини до транспортних засобів) в асортименті, кількості і по ціні в українській гривні, згідно замовлення покупця, узгодженого сторонами шляхом факсового зв`язку, електронної пошти або в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного Договору. Підтвердження факту узгодження Сторонами найменувань, асортименту, кількості, ціни товару є факт підписання специфікації до даного Договору та/або прийняття товару по видатковій накладній, виданій постачальником, яка після Ті підписання має юридичну силу. Товар, прийнятий покупцем по видатковій накладній або узгоджений сторонами в рахунку-фактурі, специфікації, переданому по факсу чи електронній пошті, не підлягає поверненню по ініціативі покупця, крім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого товару перевищує кількість, заявлену покупцем.

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна сума Договору визначається за сумою всіх видаткових накладних, виданих Постачальником.

Відповідно до п. 2.2. Договору, назва, асортимент та ціни за кожну окрему одиницю товару, а також загальна ціна товару вказуються у видатковій накладній та специфікації, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору, товар передається, на умовах оплати згідно п.2.5 даного Договору з моменту підписання видаткової накладної та специфікації до даного Договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору, ціна до моменту виставлення рахунку може підлягати змінам в односторонньому порядку по ініціативі постачальника. Ціни на товар, вказані в рахунку, дійсні до того часу, доки дійсний рахунок.

Відповідно до 2.5. Договору, оплата Товару здійснюється покупцем на основі, даного Договору і видаткових накладних, специфікації та рахунків до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника. Сторони даного договору погоджують наступний графік оплати за поставлений товар:

20 % від суми, заявленої в специфікації (рахунку-фактурі або декількох рахунків - фактур чи видаткових накладних) у день отримання товару покупцем;

20 % від суми, заявленої в специфікації (рахунку-фактурі або декількох рахунків - фактур чи видаткових накладних) протягом 30 календарних днів від дня отримання товару покупцем;

20 % від суми, заявленої в специфікації (рахунку-фактурі або декількох рахунків - фактур чи видаткових накладних) протягом 60 календарних днів від дня отримання товару покупцем;

20 % від суми, заявленої в специфікації (рахунку-фактурі або декількох рахунків - фактур чи видаткових накладних) протягом 90 календарних днів від дня отримання товару покупцем;

20 % від суми, заявленої в специфікації (рахунку-фактурі або декількох рахунків - фактур чи видаткових накладних) протягом 120 календарних днів від дня отримання товару покупцем;

Відповідно до п. 4.1.1. Договору, у випадку порушення термінів оплати товару покупець в першу чергу, зобов`язаний заплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день протермінування на протязі всього часу протермінування, а потім заплатити суму основного боргу. Постачальник спочатку зараховує нараховану суму пені. Нарахування пені за протермінування оплати товару зупиняється через дванадцять місяців з дня, коли грошові зобов`язання повинні були б бути виконанні. Відповідно до cт. 625 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти місячних від простроченої суми. Крім пені, у випадку протермінування платежу більше 30 календарних днів покупець зобов`язаний заплатити штраф в розмірі 20 % від про термінованої суми.

Згідно п.7.4 договору, договір укладається в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу і діє до 31.12.2024 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами свої зобов`язань по даному Договору. Договір вважається автоматично пролонгованим, якщо за тиждень до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на користь відповідача на загальну суму 831 830 грн, 00 коп. що підтверджується видатковими накладними за № 291 від 31.05.2024, № 18 від 03.06.2024, № 91 від 07.06.2024, № 136 від 12.06.2024, № 226 від 18.06.2024, № 3 від 01.07.2024, № 242 від 16.07.2024, № 88 від 09.08.2024, № 152 від 15.08.2024, № 205 від 21.08.2024, № 80 від 06.09.2024 , № 241 від 20.09.2024, № 76 від 18.11.2024, які підписана обома сторонами.

Відповідно до платіжних інструкцій № 636 від 31.05.2024 , № 484 від 11.06.2024, № 496 від 12.06.2024, № 545 від 19.06.2024, № 811 від 04.07.2024, № 904 від 16.07.2024, № 824 від 06.08.2024, № 869 від 13.08.2024, № 928 від 21.08.2024, № 1038 від 06.09.2024, № 1389 від 18.11.2024, № 337 від 18.12.2024, № 150 від 17.01.2025, № 277 від 29.01.2025, № 19 від 06.02.2025 відповідач частково сплатив за отриманий товар в розмірі 696 040 грн 00 коп.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що заборгованість ТОВ "Агрегат Агро" перед ТОВ "Фіейем Агропатс" за договором поставки № 29-05/24 від 29.05.2024 становить 135 790 грн 00 коп. Також позивачем враховано переплату відповідачем, яка була здійснена за договором поставки № 27-03/23 від 27.03.2023 у розмірі 12 550 грн 00 коп. Таким чином, заборгованість ТОВ "Агрегат Агро" перед ТОВ "Фіейем Агропатс" по договору поставки N 29-05/24 від 29.05.2024 на сьогодні становить 123 240 грн 00 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов Договору стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (далі по тексту ЦК України).

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частинами 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що:

1. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

2. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд доходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ " Фіейем Агропатс" в особі директора Швеця Юрія Петровича (позивач) та ТОВ "Агрегат Агро" в особі керівника Салова Владислава Сергійовича (відповідач) був укладений договір поставки № 27-03/23.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на користь відповідача на загальну суму 211 339 грн. 00 коп, що підтверджується видатковими накладними № 1 від 02.01.2024, № 15 від 06.02.2024, № 22 від 12.02.2024, № 70 від 13.03.2024, № 162 від 23.04.2024, № 87 від 16.05.2024, які підписана обома сторонами.

Відповідно до платіжних інструкцій № 159 від 31.01.2024, № 306 від 23.04.2024, № 585 від 16.05.2024, № 451 від 30.05.2024 відповідач сплатив 223 889 грн 00 коп. за отриманий товар.

29 травня 2024 року між ТОВ " Фіейем Агропатс" в особі директора Швеця Юрія Петровича та ТОВ "Агрегат Агро" в особі керівника Салова Владислава Сергійовича був укладений договір поставки N 29-05/24.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на користь відповідача на загальну суму 831 830 грн, 00 коп. що підтверджується видатковими накладними за № 291 від 31.05.2024, № 18 від 03.06.2024, № 91 від 07.06.2024, № 136 від 12.06.2024, № 226 від 18.06.2024, № 3 від 01.07.2024, № 242 від 16.07.2024, № 88 від 09.08.2024, № 152 від 15.08.2024, № 205 від 21.08.2024, № 80 від 06.09.2024 , № 241 від 20.09.2024, № 76 від 18.11.2024, які підписана обома сторонами, товар прийнято відповідачем без зауважень по кількості та якості, протилежного суду не доведено.

Відповідно до платіжних інструкцій № 636 від 31.05.2024 , № 484 від 11.06.2024, № 496 від 12.06.2024, № 545 від 19.06.2024, № 811 від 04.07.2024, № 904 від 16.07.2024, № 824 від 06.08.2024, № 869 від 13.08.2024, № 928 від 21.08.2024, № 1038 від 06.09.2024, № 1389 від 18.11.2024, № 337 від 18.12.2024, № 150 від 17.01.2025, № 277 від 29.01.2025, № 19 від 06.02.2025 відповідач частково оплатив отриманий товар в розмірі 696 040 грн. 00 коп.

З матеріалів справи судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 29-05/24 від 29.05.2024 становить 135 790 грн 00 коп., позивачем враховано переплату відповідачем, яка була здійснена за договором поставки № 27-03/23 від 27.03.2023 у розмірі 12 550 грн 00 коп., тому борг відповідача по договору поставки N 29-05/24 від 29.05.2024 становить 123 240 грн 00 коп.

Отже, судом встановлено, що відповідач прийняв товар, але свої зобов`язання по оплаті виконав лише частково (не в повному обсязі), тобто належним чином не виконав та допустив прострочення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, накладна - це супроводжуючий первинний документ, що використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Відтак, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами та, відповідно, наявності правових підстав для набуття постачальником відповідної плати за поставлений товар.

Отже, судом встановлено, що позивач здійснив поставку товару відповідно до умов договором поставки № 29-05/24 від 29.05.2024 на суму 831830,00 грн, що підтверджується видатковими накладними, які підписана уповноваженою особою відповідача та скріплена його печаткою.

Відповідач свої зобов`язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав, хоча строк оплати за отриманий товар для відповідача вже настав.

Таким чином, позивач в порядку захисту своїх порушених прав на своєчасне одержання заборгованості в сумі 123240,00 грн вправі вимагати від відповідача примусового виконання своїх зобов`язань шляхом стягнення з нього на свою користь вказаної суми коштів.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідач доказів, які підтверджують оплату ним заборгованості перед позивачем за отриманий товар не надав, доводів позивача не належним чином не спростував, обставин які б виключили можливість задовольнити позовні вимоги суду не надав.

Не містять матеріали справи й належних та допустимих доказів спростування правомірності правочину.

Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та не оспорюються відповідачем.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи положення договору щодо порядку оплати поставленого товару, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 123240 грн 00 коп. належним чином обґрунтована, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також позивач заявив до стягнення - 12 968 грн 02 коп. пені, 4 063 грн 56 коп інфляційних збитків від заборгованості, 24 648 грн 00 коп штрафу, 1284 грн 51 коп - 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Одночасне застосування позивачем до відповідача пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки згідно з наведеною вище статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, які можуть застосовуватися одночасно.

У пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі № 913/686/19 суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить положенням статті 61 Конституції України, адже пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності; у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 2.10. Договору сторони погодили, що протермінуванням є порушення термінів умов оплати, визначених в п. 2.5 даного Договору, на більш як 3 календарних дні, після чого покупець зобов`язаний оплатити постачальнику суму заборгованості за отриманий товар.

Відповідно до п. 4.1.1. Договору, у випадку порушення термінів оплати товару покупець в першу чергу, зобов`язаний заплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день протермінування на протязі всього часу протермінування, а потім заплатити суму основного боргу. Постачальник спочатку зараховує нараховану суму пені. Нарахування пені за протермінування оплати товару зупиняється через дванадцять місяців з дня, коли грошові зобов`язання повинні були б бути виконанні. Відповідно до cт. 625 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти місячних від простроченої суми. Крім пені, у випадку протермінування платежу більше 30 календарних днів покупець зобов`язаний заплатити штраф в розмірі 20 % від про термінованої суми.

З огляду на вищевикладені приписи законодавства та п. 2.10., п. 4.1.1. Договору суд приходить до переконання, що вимога позивача про стягнення штрафу відповідає приписам Закону та укладеному сторонами договору, є обґрунтованою та підлягає до задоволення в розмірі 24 648 грн 00 коп штрафу.

Дослідивши надані позивачем у позовній заяві розрахунки інфляційних, 3% річних та пені, здійснивши перевірку правильності нарахування за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛігаЗакон судом встановлено, що надані позивачем розрахунки відповідають вимогам діючого законодавства, є правомірними, обґрунтованими, арифметично правильними, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 12 968 грн 02 коп. пені, 4 063 грн 56 коп інфляційних збитків від заборгованості, 1284 грн 51 коп - 3% річних.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Позивач у позовній заяві зазначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які останній поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн, витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 15 000,00 грн.

За змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З врахуванням вищевикладеного, оскільки позивачем не подано належних доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, дане питання при ухвалені рішення господарським судом не розглядалося.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агрегат Агро (вул. Гуржіївська, 31, оф. 404, м. Черкаси, 18005, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фіейем Агропатс (вул. Гетьмана Мазепи, 61/2, м. Луцьк, Волинська область, 43012, ) заборгованість за договором поставки № 29-05/24 від 29.05.2024 у розмірі 166 204 грн 09 коп, з яких: 123 240 грн 00 коп основного боргу, 24 648 грн 00 коп штрафу, 12 968 грн 02 коп. пені, 4 063 грн 56 коп інфляційних збитків, 1284 грн 51 коп - 3% річних, 3028,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 27 червня 2025 року.

Суддя О.В. Чевгуз