ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.05.2025 Справа №905/1614/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м.Обухів Київської області

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», с.Полтавка Костянтинівського (нині Краматорського) району Донецької області,

2) ОСОБА_1 , с.Дачне Мар`їнського (нині Покровського) району Донецької області

про солідарне стягнення 1809483,23грн 36% річних та 651020,59грн інфляційних

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився (не викликався);

від відповідача-1: не з`явився (не викликався);

від відповідача-2: не з`явився (не викликався).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м.Обухів Київської області, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», с.Полтавка Костянтинівського (нині Краматорського) району Донецької області, 2) ОСОБА_1 , с.Дачне Мар`їнського (нині Покровського) району Донецької області, про солідарне стягнення 1809483,23грн 36% річних та 651020,59грн інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на несвоєчасне виконання відповідачем-1 зобов`язання оплатити товар, поставлений за договором №182/21-ЛЗ від 06.05.2021 поставки (далі договір поставки), а також на укладення з відповідачем-2 договору №П/182/21-ЛЗ від 06.05.2021 поруки задля забезпечення всіх без винятку грошових зобов`язань відповідача-1 за договором поставки, тож існують підстави для нарахування та солідарного стягнення 36% річних (розмір відсотків передбачено в п.7.2. договору поставки) та інфляційних. Також зазначив, що заборгованість за договором поставки стягнуто рішенням Господарського суду Донецької області від 08.08.2024 у справі №905/892/24, яке виконано станом на дату подання позову.

Після відкриття провадження у справі позивач надав суду:

- відповідь на відзив б/н від 13.03.2025 (вх.№01-41/2479/25 від 14.03.2025, з додатками; а.с.83-100), в якій зазначив, що виходячи зі змісту ст.ст.598 (ч.1), 599-600, 604 609 Цивільного кодексу (далі ЦК) України судове рішення про задоволення вимог кредитора зі сплати вартості поставленого товару та відсотків за користування товарним кредитом, хоч і виконане в примусовому порядку, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України; вважає, що відносини поставки, які виникли між сторонами спору, регулюються Господарським кодексом (далі ГК) України і не є відносинами щодо надання позики; відповідачі декларативно заявили, але не довели належними та допустимими доказами, що всі виробничі майданчики відповідача-1 зруйновані внаслідок збройної агресії Російської Федерації; зауважив, що відповідно до фактично наданої правничої допомоги позивач майже в два рази зменшив розмір таких судових витрат порівняно із заявленим в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат; на підставі п.3.4. договору поруки розподіл судових витрат має бути здійснений солідарно між обома відповідачами;

- з клопотанням б/н від 17.03.2025 (вх.№01-41/2540/25 від 17.03.2025, з додатком; а.с.109-110) копію чинної довіреності б/н від 31.12.2024 на свого представника;

- додаткові пояснення б/н від 10.04.2025 (вх.№01-41/3479/25 від 10.04.2025, з додатками; а.с.127-130), в яких наполягає, що уклав з відповідачем-1 договір поставки, за яким поставив відповідачу-1 товар у кредит, у зв`язку з чим такі правовідносини регулюються гл.54 «Купівля-продаж» ЦК України, ГК України та умовами договору, а отже, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин як положень гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, які регулюють відносини комерційного кредиту, так і п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України; правова природа 36% річних відсотки річних, передбачені ст.625 ЦК України, які можуть змінюватися договором і саме в підп.«в» п.7.2. договору поставки передбачений такий розмір відсотків;

- заяву б/н від 21.05.2025 (вх.№01-41/5139/25 від 21.05.2025, а.с.215) про розгляд справи без участі свого представника за наявними у справі матеріалами.

Після відкриття провадження у справі відповідачі надали суду:

- відзив б/н від 26.02.2025 (вх.№01-41/1858/25 від 26.02.2025, з додатками; а.с.65-73), підписаний особою, яка на дату подання відзиву не здійснювала адвокатську діяльність та не входила до складу законних представників товариства-відповідача, що мають право брати участь в судовому процесі в порядку самопредставництва отже, за приписом ч.1 ст.58 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України не мала права бути представником відповідача-1 у загальному позовному провадженні, у зв`язку з чим суд під час розгляду справи не бере до уваги вказаний відзив;

- спільний відзив б/н від 01.03.2025 (вх.№01-41/2021/25 від 03.03.2025, з додатками; скріплений кваліфікованим електронним підписом відповідача-2; а.с.74-82), в якому відповідачі позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що: подання окремого позову про стягнення 36% річних та індексу інфляції за весь час прострочення виконання суперечить правовій суті предмету позову: не може бути предметом позову відповідальність за невиконання зобов`язання, яке вже виконано, адже відповідальність є засобом забезпечення виконання зобов`язання; договір поставки фактично є договором комерційного кредиту, за яким кредитодавець (позивач) передав у власність відповідачу-1 речі, визначені родовими ознаками, з наданням відстрочення оплати і сплатою кредитодавцю відсотків у розмірі 12% річних, а отже, правовідносини між позивачем та відповідачем-1 підпадають під дію п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, що звільняє відповідачів від відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України; зауважили, що: підприємство відповідача-1 розташоване на території, з 24.02.2022 віднесеній до територій можливих бойових дій; на дату подання відзиву всі виробничі майданчики зруйновані внаслідок збройної агресії Російської Федерації, частину сільськогосподарської техніки вдалося евакуювати до Дніпропетровської області, діяльність підприємства зупинена; розмір відповідальності перевищує ціну договору більш, ніж на півмільйона гривень;

- копію виписки №34 від 17.03.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про товариство-відповідача, яка свідчить про включення Дудко М.О. до переліку осіб, що мають право вчиняти юридичні дії від імені товариства без довіреності, зокрема, представляти товариство в судах (вх.№01-35/295 від 18.03.2025, а.с.113-114);

- додаткові пояснення б/н від 14.04.2025 (вх.№01-41/3575/25 від 14.04.2025, з додатками; а.с.135-201), в яких навів аргументи на обґрунтування того, що договір поставки фактично є договором комерційного кредиту і до нього застосовуються норми п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, що звільняє відповідачів від відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України; вважає, що до відносин сторін цього спору не можна застосовувати норми ст.694 ЦК України, адже вона регулює відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, а не поставки; до пояснень додав фото на підтвердження факту руйнування виробничих об`єктів відповідача-1;

- заяву б/н від 21.05.2025 (вх.№01-41/5160/25 від 22.05.2025, а.с.217-219) про розгляд справи без участі представника відповідача-1 за наявними в матеріалах справи документами.

- заяву б/н від 22.05.2025 (вх.№01-41/5167/25 від 22.05.2025, а.с.220-222) про розгляд справи без участі відповідача-2 за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою від 20.03.2025 суд витребував від Міністерства соціальної політики України відомості про факт реєстрації відповідача-2 як внутрішньо переміщеної особи (а.с.119) та отримав відповідь, що за відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб з 21.03.2025 Пєтухова А.О. перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, з повідомленням адреси її фактичного місця проживання (лист №9477/0/290-25/13 від 14.04.2025 (вх.№01-35/397 від 15.04.2025), а.с.202-203).

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Щодо фактів.

06.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (Постачальник, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» (Покупець, відповідач-1) уклали договір поставки №182/21-ЛЗ (далі договір поставки, а.с.11-13), згідно з п.1.1. якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі Товар), а Покупець зобов`язався прийняти Товар, оплатити його вартість, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом.

Відповідно до п.1.2. договору поставки найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю, термін та базис поставки (згідно з правилами Інкотермс 2010), порядок та термін оплати Товару і нарахованих відсотків, інші умови визначені в додатках до договору, які є його невід`ємною частиною, та у видаткових накладних.

Загальна сума договору становить загальну вартість Товару, що передається, визначену із врахуванням вимог п.п.2.2.-2.3. договору, та суму належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом; вартість Товару вказується у додатках до договору та у видаткових накладних; ціна Товару встановлюється у гривнях і відображається в додатках до договору; вартість тари, упакування та маркування Товару включена в ціну Товару (п.2.1. договору поставки).

В підп.2.4.1. п.2.4. договору поставки сторони домовились, що Покупець розраховується з Постачальником шляхом внесення оплати вартості (ціни) Товару, визначеної із врахуванням вимог п.п.2.2.-2.3., у вигляді авансової частини та відстроченого платежу в строки, вказані в додатках до договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на поточний рахунок Постачальника. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок Постачальника. У разі несплати та/або несвоєчасної сплати Покупцем чергового платежу в повному обсязі в терміни, встановлені додатками до договору, Постачальник, зокрема, має право з моменту не сплати та/або несвоєчасної сплати чергового платежу в повному обсязі, вказаному в додатках до договору, притягнути Покупця до відповідальності за п.7.2. договору; пеню, штраф, відсотки річних та індекс інфляції Постачальник має право нараховувати з моменту прострочення сплати чергового платежу на всю суму заборгованості за увесь поставлений Товар.

За умовами п.2.6. договору поставки за користування товарним кредитом Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки в розмірі 12% річних, якщо інший розмір відсотків не передбачений додатком до Договору; до нарахованої суми відсотків додається податок на додану вартість, який підлягає обов`язковій оплаті Покупцем.

Відповідно до п.2.10. договору поставки у випадку недостатності коштів, отриманих від Покупця, для повного виконання його зобов`язань за договором, Постачальник має право зарахувати кошти в такому порядку: 1) в рахунок оплати нарахованих відсотків за користування товарним кредитом, передбачених в п.2.6. договору; 2) в рахунок сплати відсотків, нарахованих за ч.2 ст.625 ЦК України та індексу інфляції в порядку, передбаченому в підп.«в» п.7.2. договору; 3) в рахунок сплати пені, передбаченої в підп.«а» п.7.2. договору; 4) в рахунок сплати штрафу, передбаченого в підп.«б» п.7.2. договору; 5) в рахунок оплати вартості (ціни) Товару; 6) в рахунок оплати різниці ціни Товару, передбаченої в п.2.2.3. договору.

За змістом п.2.12. договору поставки моментом переходу права власності на Товар від Постачальника до Покупця є дата складання видаткової накладної на Товар та/або, за необхідності, складання інших документів, що посвідчують факт передачі Товару Покупцю.

Згідно з підп.3.1.1. п.3.1., підп.3.2.1. п.3.2. договору поставки Постачальник зобов`язаний передати Товар Покупцеві в місці, вказаному в додатку, а Покупець оплатити Товар та сплатити відсотки за користування товарним кредитом.

В п.3.3. договору поставки для забезпечення виконання зобов`язань Покупця сторони погодили обов`язкове оформлення забезпечення зобов`язання (поруку третьої особи, прийнятної для Постачальника, та/або у будь-який інший спосіб, передбачений ст.546 ЦК України) не пізніше наступного робочого дня після укладення цього договору.

Господарські зобов`язання сторін, що виникли на підставі договору, існують протягом одного року із дня його підписання, крім обов`язків Покупця з виконання грошових зобов`язань за договором та відповідальності, які припиняються лише належним виконанням, а в частині розрахунків за Товар та за штрафними санкціями до повного їх виконання (п.5.1. договору поставки).

За змістом п.7.2. договору поставки у випадку порушення умов договору Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором зокрема, згідно з підп.«в» п.7.2. за порушення умов договору Покупець сплачує на користь Постачальника 36% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (ч.2 ст.625 ЦК України).

Відповідно до п.9.8. договору поставки Покупець купує Товар для власних потреб (для використання в процесі виробництва сільськогосподарської продукції).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами; датою підписання та укладення договору вважається дата, зазначена на його першій сторінці (п.9.16. договору поставки).

Договір поставки підписаний представниками та скріплений печатками обох сторін.

До договору поставки представники сторін підписали та скріпили печатками додатки №1/СА000018880 та №1/СА000018885 від 07.05.2021, №1/СА000032039 та №1/СА000032041 від 25.06.2021, №1/СА000032417 від 30.06.2021, №1/СА000033016 від 05.07.2021 (а.с.14-16), в яких визначили: номенклатуру Товару загальною вартістю 1961372,28грн, що підлягав поставці; графік оплати Товару відстрочений платіж 100% вартості Товару зі строком оплати до 01.04.2022 (включно); річну ставку відсотків: 3,00; комерційні курси гривні до євро та долару США; порядок нарахування відсотків за користування товарним кредитом.

06.05.2021 для забезпечення виконання зобов`язань за договором поставки Постачальник (Кредитор), Покупець (Боржник) і ОСОБА_1 (Поручитель) уклали договір поруки №П/182/21-ЛЗ (далі договір поруки, а.с.17), згідно з п.п.1.1., 2.1. якого Поручитель поручився перед Кредитором за виконання Боржником усіх грошових зобов`язань за основним договором, яким є договір поставки.

У випадку порушення боржником обов`язку за основним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п.1.2. договору поруки).

За умовами розділу 3 договору поруки обов`язок Поручителя перед Кредитором поширюється на суму всіх без винятку грошових зобов`язань Боржника за основним договором (п.3.1.); Поручитель несе солідарну відповідальність за сплату Боржником основного боргу, курсової різниці, процентів за користування товарним кредитом, за відшкодування збитків, за сплату неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних втрат, судових витрат та інших витрат Кредитора, пов`язаних з одержанням виконання грошових зобов`язань за основним договором (п.п.3.3., 3.4.).

Відповідно до п.4.1. договору поруки у разі порушення Боржником обов`язку за основним договором Поручитель зобов`язаний самостійно виконати обов`язок Боржника перед Кредитором шляхом оплати грошових коштів на поточний рахунок Кредитора протягом трьох банківських днів після настання строку оплати за основним договором.

Згідно з п.6.1. договору поруки він набуває чинності з дати укладення і діє до моменту припинення поруки; порука припиняється через 5 років з дати укладення цього договору.

Договір поруки підписаний всіма сторонами та скріплений печатками Кредитора і Боржника.

В рішенні від 08.08.2024 у справі №905/892/24 зі спору між тими самими сторонами, що й у справі №905/1614/24, про солідарне стягнення 1953732,65грн заборгованості за договором поставки та 24623,20грн відсотків за користування товарним кредитом (а.с.25-28) Господарський суд Донецької області встановив такі обставини:

- на виконання умов договору поставки та додатків до нього позивач поставив відповідачу-1 Товар на загальну суму 1961372,28грн з ПДВ, а відповідач-1 прийняв Товар без заперечень та зауважень щодо кількості та якості, що підтверджується підписами директора відповідача-1 на видаткових накладних №21829 від 14.05.2021, №21807 від 14.05.2021, №22305 від 17.05.2021, №24941 від 24.05.2021, №34764 від 30.06.2021, №36062 від 05.07.2021, №36825 від 12.07.2021, №36826 від 12.07.2021 (копії накладних наявні й у матеріалах справи №905/1614/24: а.с.18-21);

- відповідач-1 частково оплатив вартість Товару в сумі 7639,63грн, однак не здійснив повного розрахунку за поставлений позивачем Товар в сумі 1953732,65грн у строк, встановлений в додатках до договору поставки до 01.04.2022 (включно), внаслідок чого виникла заборгованість за договором поставки у розмірі 1953732,65грн;

- відповідач-1 не здійснив повного розрахунку за відсотками за користування товарним кредитом в сумі 24623,20грн;

- пунктом 2.6. договору поставки встановлено, що за користування товарним кредитом Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки в розмірі 12% річних, якщо інший розмір відсотків не передбачений додатком до договору; додатками до договору поставки встановлений інший розмір відсотків за користування товарним кредитом, а саме 3%, та зазначено, що нарахування відсотків за користування товарним кредитом починається з дня, наступного за днем отримання Товару Покупцем, та закінчується в день розрахунку Покупця за поставлений Товар;

- в забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за договором поставки укладено договір поруки, з урахуванням умов якого позивач набув право вимоги до Поручителя, відповідача-2, як солідарного з відповідачем-1 боржника щодо погашення заборгованості за договором поставки.

В рішенні від 08.08.2024 у справі №905/892/24 суд дійшов таких висновків:

- невиконання відповідачем-1, Товариством з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», зобов`язань з остаточної сплати за поставлений Товар та відсотків за користування товарним кредитом є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням);

- позивач реалізував права Кредитора за договором поруки у строк дії поруки шляхом пред`явлення позову з вимогою до Поручителя протягом зазначеного у п.6.1. договору поруки строку;

- з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів виконання відповідачами зобов`язань перед позивачем зі сплати заявлених до стягнення заборгованості за поставлений Товар та відсотків за користування товарним кредитом, виникнення якої доведено матеріалами справи, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1953732,65грн заборгованості за договором поставки та 24623,20грн відсотків за користування товарним кредитом є правомірними.

Рішенням від 08.08.2024 у справі №905/892/24 суд стягнув солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» 1953732,65грн заборгованості за договором поставки та 24623,20грн відсотків за користування товарним кредитом.

На дату звернення Постачальника до суду з позовом у справі №905/1614/24 рішення від 08.08.2024 у справі №905/892/24 виконане (частково добровільно, частково в примусовому порядку: а.с.22-24, 93-96). Факт повного виконання наказу від 04.09.2024 у справі №905/892/24 встановлений у постанові Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 31.10.2024 про закінчення виконавчого провадження №76192765 (а.с.96).

Щодо позовних вимог.

В підп.«в» п.7.2. договору поставки встановлено відповідальність Покупця за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором у вигляді сплати 36% річних від простроченої суми та інфляційних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання; підп.2 п.2.10. і підп.«в» п.7.2. договору поставки містять посилання на ч.2 ст.625 ЦК України.

В підготовчому засіданні 18.03.2025 позивач надав суду усні пояснення про те, що 36% річних у цій справі заявлені до стягнення на підставі ст.625 ЦК України (протокол с/з а.с.117); в додаткових поясненнях б/н від 10.04.2025 (а.с.128) позивач зазначив, що правова природа 36% річних відсотки річних, передбачені ст.625 ЦК України, які можуть змінюватися договором, і саме в підп.«в» п.7.2. договору поставки передбачений такий розмір відсотків.

Тож посилаючись на неналежне виконання Покупцем взятих на себе зобов`язань, підп.«в» п.7.2. договору поставки, договір поруки та приписи ст.625 ЦК України, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів 1809483,23грн 36% річних за період 02.04.2022 31.10.2024 та 651020,59грн інфляційних за період квітень 2022 року жовтень 2024 року, нарахованих на прострочену заборгованість за поставлений Товар в сумі 1953732,65грн (а.с.8-9).

Факт прострочення у період 02.04.2022 31.10.2024 виконання зобов`язання оплатити отриманий за договором поставки Товар на суму 1953732,65грн відповідачі під час розгляду справи не заперечували.

Щодо права.

Відповідно до ст.75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч.3); обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4).

Частиною 2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В параграфі 1 «Загальні положення про купівлю-продаж» глави 54 «Купівля-продаж» ЦК України міститься, зокрема, ст.694, за приписами якої договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (ч.1); товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу; зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2); договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем (абз.2 ч.5).

Відповідно до ст.1057 ЦК України договором, виконання якого пов`язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом (ч.1); до комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054-1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов`язання, і не суперечить суті такого зобов`язання (ч.2).

Законом України №2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності 17.03.2022 тобто до дати, з якої відбулось прострочення виконання зобов`язань за договором поставки) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, за умовами якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З 24.02.2022 до теперішнього часу в Україні діє правовий режим воєнного стану (введений з 24.02.2022 з 05:30год Указом №64/2022 Президента України та неодноразово продовжений), що є загальновідомою обставиною.

Висновки суду.

Договір №182/21-ЛЗ від 06.05.2021 поставки є договором комерційного кредиту в розумінні ст.1057 ЦК України, оскільки передбачає надання кредиту як відстрочення оплати визначеного родовими ознаками товару, переданого у власність другій стороні.

З аналізу положень ст.ст.694, 1057 та п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України господарський суд дійшов висновку про те, що на договір комерційного кредиту розповсюджується дія п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (схожий за змістом висновок наведено в п.п.20-24 постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №910/8349/22).

З викладеного випливає, що на договір №182/21-ЛЗ від 06.05.2021 поставки, предметом якого є передання у власність Покупця Товару з відстроченням його оплати (тобто в кредит) та сплатою відсотків за користування товарним кредитом (тобто плати за кредит), розповсюджується дія п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Отже, позовні вимоги про солідарне стягнення з Покупця і його поручителя 1809483,23грн 36% річних та 651020,59грн інфляційних за договором №182/21-ЛЗ від 06.05.2021 поставки не підлягають задоволенню, а суми, нараховані за прострочення Покупцем оплати за поставлений Товар, підлягають списанню Постачальником на підставі імперативної норми п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Відповідно до приписів п.2 ч.1, п.2 ч.4 ст.129 ГПК України сплачений за подання позову судовий збір в сумі 29526,05грн і витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 74390,04грн покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 13-15, 33, 42, 46, 74-78, 80, 86, 129, 202, 210, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м.Обухів Київської області, до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», с.Полтавка Костянтинівського (нині Краматорського) району Донецької області, 2) ОСОБА_1 , с.Дачне Мар`їнського (нині Покровського) району Донецької області, про солідарне стягнення 1809483,23грн 36% річних та 651020,59грн інфляційних залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 22.05.2025 суд підписав скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Повний текст рішення складений 02.07.2025 (у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці та наявністю об`єктивних обставин, що вплинули на час підготовки повного тексту).

Суддя О.М. Шилова

надр. 1прим. у справу

(сторони мають електронні кабінети)