УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/15931/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 (колегія суддів: Сибіга О. М., Іоннікова І. А., Станік С. Р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» до 1) Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 2) Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, 3) Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся через систему "Електронний суд" до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі № 910/15931/19 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 07.05.2025 касаційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом подання до Верховного Суду заяви про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучити докази, що підтверджують сплату судового збору в установленому Законом порядку в сумі 2 422,40 грн. Оскільки, платіжна інструкція № 781 від 19.11.2024 на суму 1 514,00 грн не є належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 в установленому Законом порядку. Роз`яснено скаржнику, що наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені ст. 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Водночас, 12.05.2025 скаржником повторно подану копію платіжної інструкції № 781 від 19.11.2024 про сплату 1 514,00 грн, як доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги. Враховуючи, що інших доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржником до Верховного Суду не надано, вимоги ухвали Верховного Суду від 07.05.2025 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн Департаментом територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не виконано.

Верховний Суд ухвалою від 16.06.2025 повернув касаційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025.

23.06.2025 Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025. Крім того, скаржник заявив клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на касаційне оскарження та поновлення строку на подання касаційної скарги.

Обґрунтовуючи заяву про визнання поважними причин пропуску строку на касаційне оскарження та поновлення такого строку, скаржник зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 16.06.2025 повернуто йому касаційну скаргу у зв`язку з помилковою подачею неналежного доказу сплати судового збору, також вказує, що вперше касаційну скаргу було подано у межах встановленого ГПК України строку. При цьому, повторно касаційна скарга подається у межах розумного строку, без необґрунтованого зволікання. Також, вказує, що «у зв`язку з авіаційними та ракетними ударами зі сторони російської федерації часто оголошуються повітряні тривоги, тому працівники Департаменту, задля збереження життя, перебувають в укритті, як наслідок виконання посадових обов`язків потребує додаткового часу».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частинами другою і третьою цієї статті, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Північний апеляційний господарський суд ухвалив оскаржувану постанову 26.02.2025, а її повний текст склав 04.04.2025, а тому останній день для її оскарження за приписами частини першої статті 288 ГПК України припав на 24.04.2025. Тоді як Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно звернувся з касаційною скаргою 23.06.2025.

Розглянувши аргументи скаржника на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що такі причини не можуть вважатися поважними з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Тож суд, ураховуючи конкретні обставини справи, має оцінити поважність причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення чи відмову в поновленні цього строку (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Із норм статей 118, 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частина друга статті 114 ГПК України).

Слід зазначити, що з урахуванням дати отримання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 скаржник вперше звернувся із касаційною скаргою у цій справі в межах встановленого законом строку на касаційне оскарження, однак ухвалою Верховного Суду від 16.06.2025 цю касаційну скаргу було повернуто у зв`язку з тим, що скаржником не виконано вимог щодо усунення недоліків касаційної скарги у строк, який зазначений в ухвалі Верховного Суду від 07.05.2025.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не навів об`єктивних підстав, які б свідчили про неможливість виконати вимоги ухвали Суду від 07.05.2025 у встановлений строк та не надало доказів, які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкоджали вчинити такі дії.

Отже, об`єктивних обставин, які не залежали від волевиявлення скаржника та могли б вплинути на пропуск встановленого процесуального строку на касаційне оскарження, не вбачається.

Щодо посилання скаржника на авіаційні та ракетні удари, повітряні тривоги, перебування в укритті, що потребує додаткового часу для виконання посадових обов`язків, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд зауважує, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22).

Скаржником не надав доказів того, що подання неналежного доказу сплати судового збору було наслідком помилки, а також того, що оголошення по всій території України, зокрема й місці перебування скаржника повітряних тривог об`єктивно унеможливило подання цієї касаційної скарги у встановленим законом строк при її поданні вперше.

До того ж, повітряні тривоги не можуть бути основною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги, оскільки оголошуються у різних регіонах України, та не носять постійного, безперервного характеру.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тому доводи скаржника щодо пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення, викладені в касаційній скарзі, не можуть вважатися поважними причинами пропуску такого строку, оскільки мають суб`єктивний характер і є такими, що залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

Тож наведені обставини пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд визнає неповажними, у зв`язку з чим скаржнику потрібно навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.

За змістом частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України з наданням строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання суду клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску такого строку.

Керуючись статтями 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі № 910/15931/19 залишити без руху.

2. Установити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 або через підсистему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач