ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. Справа№ 910/12382/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Коваленко В.О., Генеральний директор,

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ"

на рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2025

у справі №910/12382/24 (суддя Турчина С.О.)

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю "СКС "ТРАНС"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ"

про розірвання договору та стягнення заборгованості в розмірі 278 637,17 грн

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Луньо Іллі Вікторовича звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" з вимогами про розірвання договору №07/21 від 21.07.2021 та стягнення заборгованості в сумі 278637,17 грн, з яких: 189181,06 грн - основна заборгованість, 14274,10 грн - 3% річних, 56263,9 грн - інфляційні втрати, 18918,11 грн - оперативно-господарська санкція.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору №07/21 від 21.07.2021 своєчасно не виконав роботи (послуги), які передбачені договором, з огляду на що договір відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України має бути розірваним, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем взятих на себе за договірних зобов`язань, а сплачена позивачем відповідачу на виконання умов цього договору попередня оплата у сумі 189 181,06 грн підлягає поверненню позивачу. Крім того, відповідно до пункту 6.3. договору відповідач за порушення строків виконання робіт (наданих послуг) має сплатити позивачу оперативно-господарську санкцію у розмірі 18918,11 грн. Посилаючись на порушенням відповідачем грошового зобов`язання, позивач на підставі ст.625 ЦК України нарахував за період з 01.04.2022 по 04.10.2024 інфляційні втрати у сумі 56263,9 грн та 3% річних у сумі 14274,10 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" заборгованість у сумі 67805,10 грн, штраф у сумі 6780,51 грн та судовий збір у розмірі 1118,78 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відсутні підстави для розірвання договору, оскільки на момент звернення позивача до суду договір вже припинив свою дію. Стосовно позовних вимог щодо повернення коштів, то судом встановлено, що відповідач направляв, а позивач отримав акти виконаних робіт та рахунки на оплату, водночас суд зазначив, що рахунок №000120 від 24.02.2022 та видаткова накладна №0113 не підтверджують виконання робіт на сплачену позивачем платіжним дорученням №1892927 від 07.02.2022 суму, оскільки рахунок №000120 на суму 49 309,92 грн складений на оплату вартості робіт (послуг) згідно із п.п.2,3,4 заявки №3 від 27.01.2022, видаткова накладна сформована на оплату згідно із п.п.2 заявки №3 від 27.01.2022, в той час як, позивач здійснив оплату (яка і є предметом спору у цій справі) згідно з п.п.1, 5.1 - 5.7., 7 заявки №3 від 27.01.2022. Визначена у рахунку №000120 від 24.02.2022 та видатковій накладній №0113 вартість робіт (послуг, товару) не входить до предмету дослідження у цій справі.

Оскільки, рахунок №000120 від 24.02.2022 складений на оплату вартості робіт (послуг) згідно із п.п.2,3,4 заявки №3 від 27.01.2022, що не входить до предмету спору у цій справі, акт виконаних робіт №0000003 від 24.02.2022 приймається судом як доказ на підтвердження виконання відповідачем робіт (послуг) за п.п.1, 5.1 - 5.7., 7 заявки №3 від 27.01.2022 на суму 121375,96 грн, тобто за вирахуванням суми рахунку №000120 (170685,88 грн - 49309,92 грн).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі №910/12382/24 в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 67 805,10 грн., штрафу в сумі 6 780,51 грн та судового збору в розмірі 1118,78 грн і змінити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції вірно було встановлено, що відповідачем виконано визначений обсяг робіт за договором відповідно до акту виконаних робіт, рахунку та видаткової накладної. Проте судом першої не було взято до уваги те що:

- предметом спору є питання виконання договору відповідачем, оскільки дія з повернення попередньої оплати або неповернення може бути тільки наслідком виконання чи не виконання відповідачем умов договору;

- в рішенні не вірно зазначена сума акту виконаних робіт - 17 685,88 грн яка зазначена без ПДВ, в свою чергу вірна сума в акті з урахуванням ПДВ становить 204 823,06 грн.

- судом помилково зазначено, що акт виконаних робіт складено на підставі рахунків №000113, №000120, так як в самому акті зазначено, що він складений з врахуванням сум, зазначених у наведених рахунках.

- судом помилково вирахувано вартість світодіодних модулів та додаткових робіт з суми акту виконаних робіт, оскільки всі роботи, в тому числі світодіодні модулі та додаткові роботи були погоджені сторонами в додатках №1-4 до договору (Специфікація, Заявка №3, Вартість доставки Виробів, Технічне завдання на виготовлення виробів)

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 апеляційну скаргу у справі №910/12382/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" на рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2025 у справі №910/12382/24. Справу призначено до розгляду на 29.04.2025. Явка уповноважених представників сторін у судове засідання не є обов`язковою. Витребувано у господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12382/24.

21.03.2025 на адресу суду надійшли матеріали справи.

27.03.2025 через канцелярію суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну в якому заперечив доводи апеляційної скарг, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

02.04.2025 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву позивача від 26.03.2025, в якій останній просив прийняти дане заперечення і врахувати його при розгляді справи.

29.05.2025 через канцелярію суду від представника акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Рибкіної Наталії Василівни надійшла заява, в якій просить замінити АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирівська, 46; ), як кредитора у справі №910/12382/24 за позовом АТ "МР БАНК" до ТОВ "ЕКО-ХОЛДІНГ" про стягнення заборгованості, на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "СКС "ТРАНС" (49010, м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8, офіс 13; ) у якості кредитора, за договором про електромонтажні роботи №07/21 від 21.07.2021, укладеним між АТ "МР БАНК" та ТОВ "ЕКО-ХОЛДІНГ", (пп. 1,5.1-5.7, 7 заявки №3 від 27.01.2022) та рах. №000113 від 01.02.2022, в. т. ч. ПДВ 31 530, 18 грн, в порядку, передбаченому ст. 52 ГПК України. Розглянути справу №910/12382/24 за позовом АТ "МР БАНК" до ТОВ "ЕКО-ХОЛДІНГ" про стягнення заборгованості без участі представника АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК", за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 заяву представника акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Рибкіної Наталії Василівни про заміну правонаступника у справі задоволено, замінено позивача у справі №910/12382/24 акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (код згідно з ) на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "СКС "ТРАНС" (код згідно з ).

В подальшому розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні, 24.06.2025 представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення скасувати в частинні задоволених позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів через систему «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа, а також рекомендованим листом з повідомленням («Укрпошта»). (а.с.246)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача у судовому засіданні 24.06.2025.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21.07.2021 між акціонерним товариством "Сбербанк", правонаступником якого є акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк", (замовник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" (виконавець, відповідач) укладено договір №07/21 (надалі - договір).(а.с.30-33)

Відповідно до п.1.1. договору виконавець зобов`язується виготовити електронні табло (світловипромінювальні діоди, зібрані в модулі з текстоліту, у вигляді одностороннього або двостороннього світлодіодного екрану, надалі - вироби), демонтаж існуючих електронних табло, доставку та монтаж виготовлених електронних табло на відділеннях замовника (далі-роботи), на умовах цього договору та додатків до нього, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи та виготовлені вироби, в порядку та на умовах цього договору та відповідних додатків до нього.

Найменування, вартість та строки виконання робіт і виготовлення виробів, інші умови визначаються сторонами у додатку №1 до цього договору (п.1.2. договору). Вартість доставки виробів зазначена у додатку №3 до договору (п.1.3. договору).

Направлення замовлень на виготовлення виробі, виконання робіт здійснюється за відповідними заявками замовника (за формою, наведеною у додатку №2), оформленими в порядку, встановленому договором (п.1.4.).

Згідно із п.2.1. договору загальна вартість цього договору визначається сукупністю вартості виготовлення виробів, виконання робіт та доставки за окремими заявками замовника, за формою, встановленою додатком №2 та актами виконаних робіт, підписаними сторонами, згідно вартості, зафіксованої в додатку №1 до цього договору. Ціни на виготовлення виробів/виконання робіт є фіксованими та не підлягають перегляду протягом дії договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати своєчасне виконання робіт на умовах цього договору та додатків до нього (пп.3.1.1.); належним чином виконувати інші умови цього договору (пп.3.1.2.); на вимогу замовника знайомити останнього з ходом виконання робіт по договору (пп.3.1.3.).

У свою чергу відповідно до п.3.3. договору замовник зобов`язаний своєчасно прийняти належним чином виконані роботи (пп.3.3.1.) та своєчасно оплатити вартість належним чином виконаних робіт на умовах цього договору та додатків до нього (пп.3.3.2.).

Відповідальними особами для вирішення поточних питань, пов`язаних з цим договором сторони погодили: з боку замовника: Головченко Ю.А., e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з боку виконавця: Коваленко В.О., e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 (п.3.4. договору).

Відповідно до п.4.1. договору виконання робіт здійснюється за відповідною заявкою замовника, форма якої зазначена в додатку №2 до договору, оформленою в порядку, встановленому договором. Форма заявки може бути доповнена замовником додатковою інформацією та відомостями, необхідними для належного виконання зобов`язань за цим договором.

У п.4.2. договору сторони погодили, що замовник надсилає виконавцю на e-mail заявку, візуалізацію креслення, план розміщення виробів.

Згідно із п.4.6. договору приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання відповідних і виконаних робіт, які надаються виконавцем замовнику протягом 2 (двох) робочих днів виконання повного обсягу робіт, та повинні бути підписані уповноваженими на це представниками сторін та закріплені печатками (за наявності такої) протягом 3 (трьох) робочих днів від дня надання виконавцем замовнику актів виконаних робіт та фотозвіту на e-mail відповідальної особи замовника, зазначений в пп. 3.3.1. цього договору.

У випадку порушення виконавцем строків виконання робіт, передбачених у відповідній заявці, виконавець сплачує на користь замовника оперативно-господарську санкцію в розмірі 10% від вартості робіт, що надані з порушенням строків, за кожен випадок такого порушення (п.6.3. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності такої) та діє протягом 12 місяців з моменту його укладення, але в будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань, взятих на себе за договором (п.10.1. договору).

Також 21.07.2021 сторонами було підписано додатки до договору: Специфікацію (додаток 1 (а.с.33), Заявка №3 направлена позивачем, з визначеним переліком робіт та їх фіксована вартість (додаток №2 (а.с.34), Вартість доставки виробів із зазначеними адресам відділень банків та зазначенням вартості транспортирних витрат (додаток №3(а.с.35-36), технічне завдання на виготовлення виробів, з визначенням чітких параметрів електронних табло та їх конструкції (додаток №4 (а.с.37), Зразки конструкцій, що підлягають демонтажу (додаток №5 (а.с.38).

Так у зазначеній заявці № 3, що направлена позивачем відповідачу, визначено фіксована вартість в розмірі 299 177,98 грн ( з ПДВ) в яку входять сім пунктів найменування робіт: 1. Виїзд спеціаліста на заміри та обстеження об`єкту (72 послуги) - 21384 грн;

2. Модуль 320х160 (білий) (109 одиниць) - 33667,92 грн;

3. Заміна модулів (109 послуг) -43164 грн;

4. Демонтаж табло (22 послуги) - 10890 грн;

5.1 Доставка (1 послуга) - 495,00 грн;

5.2 Доставка (8 послуга) - 792 грн;

5.3 Доставка (4 послуга) - 3960 грн;

5.4 доставка (5послуга) - 6682,50 грн;

5.5 Доставка (18 послуга) - 27335,88 грн;

5.6 Доставка (1 послуга) - 1534 грн;

5.7 Доставка ( 3послуга) - 4728,24 грн;

6. Монтаж табло (15 послуга) - 22275 грн;

7. Транспортні послуги (пальне А-95, 12л/100км, відстань за маршрутом 29 968 км) - 122269,44 грн.

Термін виконання робіт - 30.03.2022.

01.02.2022 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №000113 на оплату електромонтажних робіт згідно з заявкою №3 від 27.01.2022 (п.п.1, 5.1 - 5.7., 7) на суму 189181,06 грн. (а.с.39)

Платіжним дорученням №1892927 від 07.02.2022 позивач сплатив на користь відповідача 189181,06 грн як оплату за електромонтажні роботи (п.п.1, 5.1 - 5.7., 7 заявки №3 від 27.01.2022) згідно рахунку №000113 від 01.02.2022. (а.с.40)

28.02.2022 відповідач виставив позивачу рахунок - фактури №000120 на загальну суму 49309,92 грн за: 1). Роботи електромонтажні інші (згідно з Заявкою №3 від 27.01.2022 - п.п. 3, 4) ; 2). LED - дісплей Р10 Білий для вуличного використання з рамкою розмір 160х320 мм, 16х32 (згідно з заявкою №3 від 27.01.2022 - п. 2) (а.с.86);

В подальшому відповідач направив позивачу акт №ОУ-0000003 здачі - приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2022 на загальну суму 204 823,06 грн, по рахункам №000113 від 01.02.2022 та №000120 від 28.02.2022. (а.с.88)

02.09.2024 позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - Іллі Луньо, направив на адресу відповідача вимогу вих.№1961 від 30.08.2024 про повернення передплати, коштів у сумі 189181,06 грн, в зв`язку з невиконанням умов договору. (а.с.41)

Позивач звернувся з позовними вимогами на підставі того, що відповідач в порушення умов договору №07/21 від 21.07.2021 своєчасно не виконав роботи (послуги), які передбачені договором, чим істотно порушив умови договору, з огляду на що договір відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України має бути розірваним, а сплачена позивачем відповідачу на виконання умов цього договору попередня оплата у сумі 189181,06 грн підлягає поверненню позивачу.

На підставі пункту 6.3. договору позивач нарахував та заявив до стягнення оперативно-господарську санкцію у розмірі 18918,11 грн за порушення строків виконання робіт (наданих послуг). Також внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання, позивач відповідно до ст.625 ЦК України нарахував за період з 01.04.2022 по 04.10.2024 інфляційні втрати у сумі 56263,9 грн та 3% річних у сумі 14274,10 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для розірвання договору, оскільки на момент звернення позивача до суду договір вже припинив свою дію. Стосовно позовних вимог щодо повернення коштів, то судом встановлено, що відповідач направляв, а позивач отримав акти виконаних робіт та рахунки на оплату, водночас суд зазначив, що рахунок №000120 від 24.02.2022 та видаткова накладна №0113 не підтверджують виконання робіт на сплачену позивачем платіжним дорученням №1892927 від 07.02.2022 суму, оскільки рахунок №000120 на суму 49309,92 грн складений на оплату вартості робіт (послуг) згідно із п.п.2,3,4 заявки №3 від 27.01.2022, видаткова накладна сформована на оплату згідно із п.п.2 заявки №3 від 27.01.2022, в той час як, позивач здійснив оплату (яка і є предметом спору у цій справі) згідно з п.п.1, 5.1 - 5.7., 7 заявки №3 від 27.01.2022. Визначена у рахунку №000120 від 24.02.2022 та видатковій накладній №0113 вартість робіт (послуг, товару) не входить до предмету дослідження у цій справі.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст.509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Так судом першої інстанції було встановлено відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання договору №07/21 від 21.07.2021 щодо виготовлення електронних табло, також було встановлено, отримання позивачем рахунку №000120 від 24.02.2022, видаткової накладної №0113 від 24.02.2022 та акт виконаних робіт №0000003 від 24.02.2022 по рахункам №000113 від 01.02.2022 та № 000120 від 28.02.2022.

В частині позовних вимог щодо розірвання договору, а також доводів позивача, що позивачем не було отримано акт здачі-приймання робіт, колегія суддів не розглядає, та не досліджує в розумінні ч.1 ст. 269 ГПК України. Враховуючи те що судом першої інстанції було встановлено отримання позивачем акту здачі приймання робіт №0000003 від 28.02.2022, та жодних заперечень чи не погодження з актом позивачем відповідачу не направлено, а строк виконання договору відповідно до заявки №3 встановлений до 30.03.2022, отже відповідачем не було порушено строків виконання договірних зобов`язань.

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач зазначив, що судом першої інстанції помилково було прийнято акт виконаних робіт як доказ лише на підтвердження виконання відповідачем робіт (послуг ) за п.п.1,5.1-5.7.,7 заявки №3 від 27.01.2022 на суму 121375,96 грн, тобто з вирахуванням суми рахунку №000120 (170685,88 грн - 49309,92 грн). Зазначене вирахування суми рахунку №000120 від 24.02.2022 в розмірі 49309,92 грн із суми акту виконаних робіт №0000003 від 24.02.2022, є безпідставним.

Як свідчать матеріали справи, предметом договору було виготовлення електронних табло, демонтаж існуючих електронних табло, доставка та монтаж виготовлених електродних табло, доставка та монтаж виготовлених електронних табло на відділеннях МР-Банку на умовах договору та додатків до нього.

Згідно із Заявкою №3, що є додатком до договору №2 від 27.01.2022 відповідач повинен був:

- виконати виїзд спеціалістів на місце (41 відділення замовника),

- закупити світодіодні модулі «Модуль 320х160 (білий)» та доставити їх на 41 відділення замовника,

- провести демонтаж існуючих табло,

- провести заміну модулів та демонтованих табло та зворотній монтаж табло,

- при виконанні робіт витрачено автомобільне пальне.

Отже, умовами пунктів 1.2-1.4 договору сторони погодили перелік робіт, послуг, матеріали і їх вартість, визначені в додатках до договору, в тому числі і в заявці №3, за якою строк виконання робіт визначений 30.03.2022.(а.с.33-38).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що акт виконаних робіт №0000003 від 24.02.2022 на суму 170685,88 грн складений лише на підставі рахунків №000113 від 01.02.2022 (на підставі якого позивач здійснив передплату на суму 189181,06 грн), оскільки як вбачається із самого акту, останній складено з врахуванням сум, зазначених рахунках №000113 від 01.02.2022 та №000120 від 24.02.2022. (а.с.88)

Окрім того, судом помилково була зазначена сума акту виконаних робіт №0000003 від 24.02.2022 - 170685,88 грн. оскільки зазначена сума вказана без врахування ПДВ, вірна сума зазначена в акті становить 204 823,06 грн з урахуванням ПДВ (170685,88 грн основна сума + 34137,18 грн ПДВ ).

За умовами пунктів 2.1. договору, загальна вартість цього договору визначається сукупністю вартості виготовлення виробів, виконання робіт доставки за окремими заявками замовника, за формою, встановленою додатком №2, та актами виконаних робіт, підписаними сторонами, згідно вартості, зафіксованої в додатку №1 до цього договору. Ціна на виготовлення виробів/виконання робіт є фіксованими та не підлягають перегляду протягом дії договору.

Отже, зазначеним пунктом сторони погодили, що ціни погоджені в додатках є фіксовані і зміни не підлягають.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було виконано, згідно заявки №3 від 27.01.2022, роботи на загальну суму 204 823,06 грн (з ПДВ), про, що складено акт виконаних робіт №0000003 від 24.02.2022, направлено замовнику, та отримано останнім, що було встановлено судом першої інстанції.

В свою чергу за умовами пунктів 4.7 та 4.8 договору у разі виявлення пошкодження та/або неякісного виготовлення виробу (невідповідність технічного завдання), замовник надсилає на електронну адресу виконавця лист з переліком виявлених недоліків. У разі виявлення невідповідності якості виконаних робіт та /або кількості виробів, умовам технічного завдання, замовник надсилає на електронну адресу виконавця лист з переліком виявлених недоліків.

Отже, обов`язок прийняття робіт, перевірити їх та виявити недоліки, покладено саме на позивача і зазначений обов`язок залежав від волевиявлення останнього.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при зверненні з позовом не було подано належних доказів, в розумінні п.4.7 та 4.8 договору, на підтвердження не виконання, неналежного виконання, або виконання з пропуском строку, відповідачем умов договору. Позовні вимоги ґрунтуються лише на вимозі про повернення попередньої оплати, в зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору. В свою ж чергу відповідачем було додані до матеріалів справи, скрін-шоти електронних переписок з уповноваженою особою банку (а.с.78-84) (як і визначено пп. 3.4.1 договору), з яких вбачається що роботи виконувались, рахунки, акти на виконання договору надсилались, будь яких заперечень, або незгоди щодо якості чи строків виконання позивачем на адресу відповідача не направлялось.

За приписами частин 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 виклав таку правову позицію щодо застосування статті 79 ГПК України.

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем, не доведено належними та допустимим доказами факт не виконання або неналежного виконання відповідачем умов договору №07/21 від 21.07.2021, зокрема не встановлення відповідачем, або встановлення неналежної якості світодіодних табло, або встановлення їх з пропуском строку визначених договором та додатками до нього, а тому з урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 67 805,10 грн.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що роботи відповідачем не були виконанні у строк до 30.03.2022 в зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 6 780,51 грн., оскільки як вже було зазначено, акт здачі- приймання робіт від 28.02.2022 в останнє було направлено позивачу 08.03.2022 (а.с.83), а отже відповідачем не було пропущено строк виконання договірних зобов`язань, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 6 780,51 грн. за несвоєчасне виконання робіт.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2025 р. підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" на рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2025 у справі №910/12382/24 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2025 у справі № 910/12382/24 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняте в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю "СКС "ТРАНС" відмовити повністю. В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю "СКС "ТРАНС" (49010, м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8, офіс 13; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ХОЛДІНГ" (01133, м. київ, вул. Щорса, 31; ) 6 363,38 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/12382/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.06.2025

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко