ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24.06.2025р. Справа № 27/116б
Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
секретар судового засідання Пелих Т.В.,
у справі за заявою кредитора Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (правонаступник Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, правонаступник Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області),
за участю представників сторін:
від ГУ ПФУ в Донецькій області - Іваніц Ю.В. (в режимі відеоконференції),
від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях - Лопачук Н.І. (в режимі відеоконференції),
Господарським судом Донецької області ухвалою від 24.06.11р. порушена справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр м.Маріуполь відповідно до ст.52 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Постановою суду від 20.07.11р. ТОВ Лікувально-діагностичний центр м.Маріуполь визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура строком на 3 місяці до 20.10.11р., ліквідатором призначено ініціюючого кредитора Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя.
Ухвалою суду від 08.11.11р. припинені повноваження ліквідатора- УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, ліквідатором призначений арбітражний керуючий Демидов О.В.
У зв`язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції судове засідання 22.07.14р. не відбулося, матеріали справи №27/116б втрачені.
21.10.19р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Подальший розгляд даної справи про банкрутство здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.03.2020р. задоволено клопотання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2846/34-1/19 від 04.02.20р.; відсторонено Демидова О.В. від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр у зв`язку з припиненням діяльності арбітражного керуючого; розгляд питання з визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі відкладено, в т.ч. вирішено здійснити електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області від 29.10.2020 у зв`язку із відрахуванням судді Тарапати С.С. зі штату суддів Господарського суду Донецької області справа №27/116б передана на повторний автоматичний розподіл справ, та відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений новий склад суду для розгляду справи №27/116б - суддя Харакоз К.С.
Також, ухвалою суду від 11.12.2023 суд повторно зобов`язував кредиторів надати суду кандидатуру арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі за його письмовою згодою.
Кандидатура арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі суду не надана.
Ухвалою суду від 24.01.2025 призначено розгляд справи в судовому засіданні на 13.02.2025 року; повторно зобов`язано кредиторів: - надати до суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатора банкрута; - визначити джерела покриття витрат на оплату грошової винагороди арбітражному керуючому та понесених ним витрат; - надати письмово викладену позицію з зазначенням аргументів, пояснень та міркувань, щодо подальшого провадження у справі.
Ухвалами суду від 13.02.2025, від 06.03.2025, відкладено розгляд справи на 06.03.2025, на 24.03.2025 відповідно; повторно зобов`язано кредиторів: - надати до суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатора банкрута; - визначити джерела покриття витрат на оплату грошової винагороди арбітражному керуючому та понесених ним витрат; - надати письмово викладену позицію з зазначенням аргументів, пояснень та міркувань, щодо подальшого провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.03.2025 зобов`язано кредиторів у справі (повторно) у строк до 01.06.2025: - надати до суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором боржника; - надати письмово викладену позицію з зазначенням аргументів, пояснень та міркувань, щодо доцільності подальшого провадження у справі.

Господарським судом Донецької області повторно здійснено електронний запит на визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатора у справі.

На відповідний запит судом отримано довідку від 31.03.2025 щодо кандидатури арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), визначено Заболотного Артура Анатолійовича (свідоцтво № 2006 від 02.12.2021).

Ухвалою від 31.03.2025 запропоновано арбітражному керуючому Заболотному Артуру Анатолійовичу надати Господарському суду Донецької області заяву про згоду на участь у даній справі. 17.04.2025 через канцелярію суду надійшла заява арбітражного керуючого Заболотного Артура Анатолійовича про згоду на участь у справі №27/116б.

Ухвалою від 29.04.2025 суд призначив судове засідання для розгляду питання щодо призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Заболотного А.А. на 19.05.2025 року; зобов`язав кредиторів надати суду письмові пояснення щодо заяви арбітражного керуючого Заболотного Артура Анатолійовича про призначення ліквідатором ТОВ "Лікувально-діагностичний центр".

16.05.2025 через систему "Електронний суд" від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях надійшли пояснення, в яких кредитор зазначає, що вважає за можливе визначити джерела покриття витрат на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого та понесення ним витрат, за рахунок коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; повідомляє, що погоджує кандидатуру арбітражного керуючого Заболотного А.А. про призначення його ліквідатором у справі.

16.05.2025 через систему "Електронний суд" від ГУ ДПС у Донецькій області надійшло клопотання, в якому кредитор повідомляє суд, що не має заперечень щодо призначення арбітражного керуючого Заболотного А.А. ліквідатором у справі.

19.05.2025 через систему "Електронний суд" від ККП Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" надійшло клопотання, в якому кредитор зазначає, що покриття витрат на оплату грошової винагороди арбітражному керуючому та понесених ним витрат, повинно вирішуватись у відповідності до абзацу сьомого частини другої ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства; повідомляє, що не заперечує щодо кандидатури арбітражного керуючого Заболотного А.А. для призначення ліквідаторому у справі.

Ухвалою від 19.05.2025 суд відклав розгляд питання щодо призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Заболотного А.А. на 09.06.2025 року; викликав кредиторів та арбітражного керуючого Заболотного А.А. в судове засідання в режимі відеоконференції; зобов`язав кредиторів надати суду письмові пояснення щодо заяви арбітражного керуючого Заболотного А.А. про призначення ліквідатором ТОВ Лікувально-діагностичний центр м.Маріуполь.

26.05.2025 через систему "Електронний суд" від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшли додаткові пояснення, в яких кредитор висловився, що вважає за можливе визначити джерела покриття витрат на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого та понесення ним витрат, за рахунок коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; повідомив, що погоджується з кандидатурою арбітражного керуючого Заболотного А.А. визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих.

В судовому засіданні 09.06.2025 суд заслухав думки учасників справи щодо подальшого розгляду справи, зокрема, щодо закриття провадження у справі.

Присутня в судовому засіданні 09.06.2025 представник ГУ ПФУ в Донецькій області (в режимі відеоконференції) повідомила про відсутність можливості створення фонду для оплати праці арбітражного керуючого.

Присутня в судовому засіданні 09.06.2025 представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (в режимі відеоконференції) висловилась, що діяльність арбітражного керуючого є оплачуваною, а грошові кошти на оплату праці арбітражного керуючого відсутні, майно боржника знаходиться на непідконтрольній території, у зв`язку з чим, враховуючи абз.2 ч.3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, на думку кредитора можливо призупинити розгляд справи. Також, повідомила, що за інформацією від попередніх представників кредитора, майно у боржника взагалі відсутнє.

Ухвалою суду від 09.06.2025 відкладено розгляд справи на 24.06.2025 року, викликано кредиторів та арбітражного керуючого Заболотного А.А. в судове засідання в режимі відеоконференції; кредиторів зобовязано до дати судового засідання надати суду: - письмові пояснення щодо вчинених кредиторами в ліквідаційній процедурі дій по контролю за діяльністю ліквідатора в період з 2014 по 2022 роки, що стосується виявлення майна банкрута та погашення кредиторських вимог; - надати письмово викладену позицію з зазначенням аргументів, пояснень та міркувань, щодо доцільності подальшого провадження у справі.

19.06.2025 через систему Електронний суд від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях надійшли письмові пояснення, в яких кредитор зазначив: в листі від 01.04.2014 №01-21/47 ліквідатор ТОВ Лікувально-діагностичний центр повідомляв, що у підприємства-банкрута відсутні будь-які кошти, що гостро поставлене питання місця збереження та охорони державного майна цілісного майнового комплексу ТОВ Лікувально-діагностичний центр; Балансоутримувачем державного майна визначено ДП «Маріупольський морський торгівельний порт». Згідно листа від 06.10.2021 №18-03/3275 ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» повідомило регіональне відділення, що з метою запобігання втрати державного майна, яке не належить порту, а входить до складу ЄМК ДП «Лікувально-діагностичний центр», арбітражним керуючим Демидовим О.В. протягом 1-го кварталу 2014 року були здійсненні заходи щодо переміщення майна даного складу ЄМК у приміщення поліклініки, яке не належить порту. При цьому, Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт» зазначило, що інформація щодо подальших дій арбітражного керуючого Демидова О.В. стосовно державного майна що входить складу ЄМК ДП «Лікувально-діагностичний центр» не надходила і місцезнаходження даного майна невідоме». З огляду на наведене, враховуючи можливість після виявлення майна банкрута, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, звернутись із заявою про поновлення господарським судом провадження у справі відповідно до абз.2 ч.3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях висловив пропозицію призупинити/зупинити розгляд справи до моменту деокупації міста Маріуполя Донецької області. До письмових пояснень додані: копія зведеного акту інвентаризації державного майна за період 30.06.2012-10.07.2012, звіт ліквідатора Демидова О.В. від 01.08.2023, листи від 01.04.2024, 19.06.2014, 27.02.2015, 12.03.2015, 02.12.2016, 29.05.2017, 04.09.2017, 21.10.2019, 29.09.2021, 04.11.2019.

20.06.2025 через систему Електронний суд від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшла заява, в якій кредитор висловився, зокрема, про відсутність можливості створення фонду оплати праці арбітражного керуючого/ліквідатора за рахунок коштів Пенсійного фонду України, що Бюджетом Пенсійного фонду України на 2025 рік не передбачено видатків в частині сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражних керуючих; перспективи подальшого розгляду справи - продовження ліквідаційної процедури та ліквідація боржника, так як підприємство зареєстроване на тимчасово окупованій території України і перспективи відновлення його роботи - відсутні.

23.06.2025 через систему Електронний суд від Головного управління ДПС України у Донецькій області надійшло клопотання, в якому кредитор висловився про можливість здійснення подальшої судової процедури ліквідації у справі № 27/1166 про банкрутство ТОВ «Лікувально-діагностичний центр», оскільки, наразі ліквідаційна процедура не завершена, а кредиторські вимоги, зокрема кредитора ГУ ДПС у Донецькій області - не погашені.

В судовому засіданні 24.06.2025 брали участь представники ГУ ПФУ в Донецькій області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях в режимі відеоконференції.

Станом на 24.06.2025 заяв або клопотань з процесуальних питань, в тому числі, про участь в судовому засіданні 24.06.2025 в режимі відеоконференції від інших учасників справи до суду не подано.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з матеріалами справи кредитори мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав передбачених ГПК України, в тому числі, права на висловлення своєї позиції щодо стану провадження у справі про банкрутство як в цілому так і щодо питання визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі.

Поряд з цим суд зазначає, що процедури банкрутства мають строковий характер. Відтак, всі учасники провадження у справі про банкрутство, мають належним чином користуватися наданими Законом правами та власними повноваженнями сприяти дотриманню визначених строків судових процедур, задля зменшення негативних наслідків надмірною тривалістю цих процедур як для кредиторів так і боржника.

Враховуючи належне повідомлення учасників про місце, час та дату засідання суду, не визнання явки учасників справи обов`язковою, поточну ситуацію щодо введення на території України воєнного стану, а також тривалість здійснення провадження у даній справі, підстави для відкладення чи оголошення перерви у судовому засіданні відсутні.

Дослідивши матеріали частково відновленої справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у цій справі з огляду на таке:

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі Кодекс України з процедур банкрутства, далі за текстом КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі - КУзПБ).

Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є максимальне задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Водночас КУзПБ закріплено принцип строковості судових процедур у справі про банкрутство, який полягає в тому, що кожна судова процедура у справі може здійснюватися, а дії учасників справи - мають реалізовуватися в межах строку, визначеного цим Кодексом для такої процедури.

У відповідності до приписів статті 58 КУзПБ строк ліквідаційної процедури не може перевищувати 12 місяців.

Ліквідаційна процедура у даній справі триває більше 13 років (боржника визнано банкрутом постановою від 20.07.2011).

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Параграф 1 статті 6 Конвенції зобов`язує держави-учасниці організовувати правові системи таким чином, аби забезпечити відповідність судів її різноманітним вимогам. Сукупність порушень держави створює судову практику, що несумісна з Конвенцією (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Боттацці проти Італії").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд неодноразово встановлював порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, в яких порушувалися питання про тривалість провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Фрідлендер проти Франції".

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Близького за змістом висновку ЄСПЛ дійшов у рішенні від 10.12.2020 у справі "Парінов проти України", в якому суд визнав тривалість провадження у справі про банкрутство понад дев`ять років такою, що не відповідала вимозі "розумного строку", а отже порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 10.12.2019 у справі №906/1290/15 зазначила, що відсутність предмета спору в розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта).

Норми статті 90 КУзПБ, які визначають порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство як-то відсутність предмета спору (знищення предмета спору), однак протилежний підхід, тобто продовження провадження у справі за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства про банкрутство.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

Як встановлено судом у цій справі з від 12.03.2020р (дата відсторонення арбітражного керуючого Демидова О.В. від виконання обов`язків ліквідатора у справі №27/116б) фактично відсутня особа, яка б виконувала обов`язки та повноваження ліквідатора банкрута, тоді як проведення судової процедури ліквідації без участі ліквідатора банкрута є неможливим. Матеріали справи відновлені лише частково у зв`язку з неможливістю їх відновлення в повному обсязі. Відомості щодо майнового стану банкрута та щодо стану проведення заходів з ліквідації банкрута станом на теперішній час у суду відсутні.

Суд зауважує, що ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обгрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.

Водночас, процедура банкрутства є процесом, який характеризуються як специфічним складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленим характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб; кредитори наділені правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявами з процесуальних питань, реалізуючи які вони мають діяти своєчасно та у належний спосіб. Саме від таких дій кредиторів залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) вимог кредиторів.

Тобто, під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав.

Як встановлено судом, кредитори не приймали активної участі у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр, зокрема не ініціювали питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (в тому числі щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи) тощо.

При цьому, будь-яких заяв про відмову від своїх вимог до боржника, кредиторами, задля припинення своєї участі у процедурі банкрутства як учасниками провадження (сторони у справі), до суду не подавалося.

Встановлене вказує на пасивну поведінку кредиторів у справі, відсутність зацікавленості у найефективнішому вирішенні справи.

Так, в заяві від 20.06.2025 кредитор ГУ ПФУ в Донецькій області повідомив суд, що стосовно вчинення активних дій з 2011 по 2025 рік щодо пришвидшення процедури ліквідації та спонукання арбітражних керуючих до активних дій щодо ліквідації боржника, інформація щодо вчинення таких дій з 2011 по 2021 рік відсутня (всі документи залишилися на тимчасово окупованій території України), з 2022 по 2025 рік заходи не вживалися.

Інші кредитори пояснень щодо вчинених кредиторами у справі в ліквідаційній процедурі дій по контролю за діяльністю ліквідатора в період з 2014 по 2022 роки, що стосується виявлення майна банкрута та погашення кредиторських вимог, на вимогу ухвали суду від 09.06.2025 не надали.

У постанові від 17.04.2024 у справі №5006/27/116б/2012 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що відсутність встановлення обставин щодо наявності майна боржника, унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства, що через призму судового контролю у цій категорії справ, не можуть бути залишені поза увагою господарського суду під час вирішення питання закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Також, суд касаційної інстанції наголосив на тому, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства боржників, майно яких перебуває наразі на тимчасово окупованій території України, у КУзПБ впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство.

Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі (абз. 2 частини 3 статті 65 КУзПБ).

Присутня в судовому засіданні 24.06.2025 представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (в режимі відеоконференції) враховуючи відсутність майна банкрута, висловилась щодо можливості призупинити або закрити провадження у справі до моменту деокупації міста Маріуполя, та виявлення майна банкрута, достатнього для покриття витрат пов`язаних з провадженням у справі.

Присутня в судовому засіданні 24.06.2025 представник ГУ ПФУ в Донецькій області (в режимі відеоконференції) повідомила про відсутність можливості створення фонду оплати праці арбітражного керуючого/ліквідатора за рахунок коштів Пенсійного фонду України, оскільки Бюджетом Пенсійного фонду України на 2025 рік не передбачено видатків в частині сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражних керуючих, висловилась, що перспективи подальшого розгляду даної справи відсутні.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на тривалість ліквідаційної процедури впродовж більше ніж 13 років, відсутність інформації щодо майнових активів банкрута та безперспективність очікування завершення судових процесів, результати яких за наведених обставин ніяким чином не вплинуть на збільшення (поповнення) ліквідаційної маси, приймаючи до уваги можливість настання негативних наслідків в результаті довготривалості ліквідаційної процедури, висловлену позицію кредиторів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відсутності перспектив подальшого розгляду даної справи, відсутність прояву активних дій всіх кредиторів у справі та їх пасивну поведінку, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №27/116б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр м.Маріуполь () відповідно до загальних процесуальних норм (пункт 2 частини першої статті 231 ГПК України) та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеною у постановах від 10.12.2019 у справі №906/1290/15, від 17.04.2024 у справі №5006/27/116б/2012, від 10.12.2024 у справі №5/119б.

Згідно із частиною 8 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Закриття провадження у цій справі не є підставою для погашення вимог кредиторів та виключення боржника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

На підставі викладеного, Керуючись статтями 2, 9, 28, 41, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 12, 42, 77-79, 86, 231, 232, 233, 234, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №27/116б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр м.Маріуполь ().

Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр м.Маріуполь ().

У судовому засіданні 24.06.2025 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2025 р.

Копію даної ухвали надіслати боржнику, кредиторам, податковому органу, органу ДВС за місцезнаходженням боржника, державному органу з питань банкрутства, а також державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду у строки передбачені ГПК України.

Суддя К.С. Харакоз