РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2025Справа № 910/4819/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький Енергетичний Альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут"

про стягнення коштів у розмірі 244307,76 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький Енергетичний Альянс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут" про стягнення 244307,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 03/24-01 від 09.02.2024, право вимоги за яким позивач набув на підставі договору № 1/2402-25/2 від 24.02.2025.

Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву.

Ухвала суду про відкриття провадження була отримана відповідачем в його електронному кабінеті 22.04.2025. Однак відповідач не скористався своїм право на подання відзиву, про наслідки був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метаенергія" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут" (споживач) укладено договір № 03/24-01 про постачання електричної енергії споживачу відповідно до п. 2.1 якого постачальник зобов`язується передати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач зобов`язується прийняти електричну енергію і сплатити постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з мовами цього договору.

В п 3 комерційної пропозиції, що є додатком № 2 до договору № 03/24-01 від 09.02.2024 передбачено спосіб оплати: до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем споживач здійснює розрахунок за поставлену у розрахунковому місяці електричну енергію.

Розрахунок за поставлену у розрахунковому місяці електричну енергію здійснюється на підставі рахунку на оплату електричної енергії, що надсилається споживачу не пізніше 12 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем разом із актом приймання-передачі електричної енергії та актом звірки в порядку, передбаченому договором. (п 4 комерційної пропозиції).

Згідно п. 11 комерційної пропозиції договір набирає чинності з дня, наступного за днем отримання постачальником заяви-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, та обраної комерційної пропозиції. Якщо протягом 3 робочих днів після отримання зави-приєднання споживачу не буде повідомлено про невідповідність його критерієм обраній комерційній пропозиції, вона вважається прийнятою постачальником. Договір діє до 31.12.2024.

До матеріалів справи долучено заяву-приєднання (додаток № 1 до договору), в якій визначено, що початком постачання є 01.03.2024.

Додатковою угодою № 1 від 16.08.2024 сторони дійшли згоди про припинення договору за домовленістю сторін у відповідності до ч. 1 ст 604 ЦК України з 01.09.2024.

До матеріалів справи долучено докази, в підтвердження постачання Товариством з обмеженою відповідальністю "Метаенергія" електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут" в період з липня по серпень 2024 на загальну суму 244307,76 грн. Означені обставини підтверджуються підписаними та скріпленими печатками обох контрагентів актами передачі - прийому електричної енергії: № 150 від 31.07.2024 на суму 46770,06 грн та № 163 від 31.08.2024 на суму 197537,70 грн.

Також суду надані рахунки на оплату за вказаний вище період та акт звірки розрахунків, на суму кредиторської заборгованості відповідача на суму 244307,76 грн.

24.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метаенергія" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький Енергетичний Альянс" (новий кредитор) укладено договір № 1/2402-25/2 про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги виконання грошового зобов`язання за договором укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут", іменоване надалі боржником, а саме договором про постачання електричної енергії споживачу № 03/24-01 від 09.02.2024 з додатками, додатковою угодою № 1 від 16.08.2024; актами прийому-передачі електричної енергії № 150 від 31.07.2024 та № 161 від 31.08.2024. Договір з додатками, додатковою угодою та актами, вказаний у даному пункті, надалі іменується як основний договір.

За цим основним договором новий кредитор отримує право вимагати від боржника належного виконання грошового зобов`язання за основним договором, які настали за підсумками підписання акту передачі-прийому електричної енергії № 150 від 31.07.2024 та акту передачі-прийому електричної енергії № 161 від 31.08.2024, а саме право на отримання грошових коштів у розмірі 244307,76 грн (п. 1.2 договору відступлення).

До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі документів від 24.02.2025 до договору про відступлення права вимоги № 1/2402-25/2 від 24.02.2025, яким підтверджено передання первісним кредитором новому кредитору документів, необхідних для виконання зобов`язань боржником.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Оскільки, договір про відступлення права вимоги № 1/2402-25/2 від 24.02.2025 підписаний та скріплений печатками обох контрагентів, крім того, сторонами вчинено дії щодо його виконання (передача документів, що підтверджують зобов`язання боржника), суд дійшов висновку, що означений договір є укладеним та з нього виникли відповідні права та обов`язки для сторін та боржника.

Позивач долучив до позовної заяви повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Метаенергія" адресоване Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут" № 27/02-1 від 27.02.2025 "Про відступлення права вимоги", в якому зазначено про укладення договору № 1/2402-25/2 від 24.02.2025 про відступлення права вимоги та переходу до нового кредитора права вимагати сплати боргу у сумі 244307,76 грн. Докази направлення повідомлення суду надані не були.

До матеріалів справи долучено вимогу позивача адресовану відповідачу про сплату боргу № 01/2504-6 від 11.04.2025, в якій позивач просить сплатити заборгованість у сумі 244307,76 грн. Докази направлення вимоги на електронну адресу відповідача, зазначену у комерційній пропозиції, долучені до матеріалів справи.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму заборгованості не сплатив.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Матеріалами справи підтверджено поставку Товариством з обмеженою відповідальністю "Метаенергія" за договором № 03/24-01 від 09.02.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут" електричної енергії на загальну суму 244307,76 грн у період з липня по серпень 2024. З урахуванням п. 3 комерційної пропозиція, оплата вартості електричної енергії за липень мала бути здійснена до 15 серпня 2024, а за серпень - до 15 вересня 2024.

У ст.193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом (ч.7).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже станом на 15.09.2024 відповідач зобов`язаний був оплатити усю вартість отриманої ним електричної енергії у сумі 244307,76 грн, чого ним зроблено не було. Відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з 16.09.2024 у сумі 244307,76 грн.

В зв`язку з укладенням договору № 1/2402-25/2 від 24.02.2025 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 244307,76 грн.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до положень ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Таким чином, якщо інше не встановлено договором або законом, відступлення права вимоги є двостороннім правочином, в якому сторонами є первісний кредитор і новий кредитор. У цьому випадку боржник - не є стороною у цьому правочині, а лише наділений правом не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ч. 2 ст. 517 ЦК України) та правом висувати проти вимоги кредитора заперечення (ст. 518 ЦК України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, судом встановлено, що до позивача на підставі договору № 1/2402-25/2 від 24.02.2025 перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 244307,76 грн, яка мала бути сплачена боржником вцілому до 15.09.2024.

Доказів оплати вказаної суми ні первісному кредитору ні новому кредитору відповідач не надав.

З урахуванням всіх встановлених судом обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так як позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2931,69 грн.

У зв`язку з означеним позивач має право звернутись до суду з клопотанням про повернення йому надмірно сплаченого судового збору.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Фрут" (02125, місто Київ, проспект Воскресенський, будинок 32, офіс 5; ідентифікаційний код 41379601) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький Енергетичний Альянс" (69041, Запорізька область, місто Запоріжжя, бульвар Вінтера, будинок 46, офіс 215; ідентифікаційний код 43859282) заборгованість у розмірі 244307 (двісті сорок чотири тисячі триста сім) грн 76 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2931 (дві тисячі дев`ятсот тридцять одну) грн 69 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко