СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Харків Справа № 910/13129/24

Східний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий, суддя-доповідач судді секретар судового засідання за участю представників: від Позивача за первісним позовом від Відповідача за первісним позовомПопков Д.О. Стойка О.В., Медуниця О.Є. Лутаєва К.В. Рибкіна Н.В. на підставі довіреності від 01.04.2025, свідоцтво серія РН№1648 від 21.05.2019; Архіпова О.В. на підставі наказу №34-к від 31.12.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", місто Київ, ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат
у межах апеляційної скаргиАкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В., місто Київ,
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене17.03.2025 (повний текст підписано 27.03.2025)
у справі №910/13129/24 (суддя Рильова В.В.)
за первісним позовом Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В., місто Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", місто Київ,
про стягнення 582 575,04 грн
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" , місто Київ,
до Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В., місто Київ,
про стягнення 498 192,80 грн. та вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст розглядуваних вимог заявника в контексті приписів Господарського процесуального кодексу України:

1. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 (текст постанови складено та підписано 09.06.2025) у справі №910/13129/24 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В., місто Київ на рішення Господарського суду Харківської області від 17.03.2025 (повний текст підписано 27.03.2025) у справі №910/13129/24 задоволено частково: рішення Господарського суду Харківської області від 17.03.2025 (повний текст підписано 27.03.2025) у справі №910/13129/24 скасовано в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" неустойку у розмірі 386 026,66 грн. за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені таких вимог. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 17.03.2025 (повний текст підписано 27.03.2025) у справі №910/13129/24 залишено без змін.

Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 17.03.2025 (повний текст підписано 27.03.2025) у справі №910/13129/24 в наступній редакції:«Первісний позов Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 12; ) на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) суму передоплати орендної плати за лютий 2022 у розмірі 40 414,92 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 606,20 грн.

В інші частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) вчинити певні дії: виконати зобов`язання по Договору оренди №А73/Х-1 від 27.05.2019 привести приміщення до стану, в якому було отримано здійснити звільнення приміщення від свого майна вивіски, внутрішніх перегородок, підвісної стелі, внутрішніх систем електропостачання та повернути з тимчасового користування приміщення секції А73 за Актом повернення.

Стягнути з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 12; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 263,98 грн.

В іншій частині зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" відмовити».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 12; ) на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В., місто Київ (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 6948,47грн.

2. 10.06.2025р. (документ сформований 09.06.2025) на адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" надійшла заява, за змістом якої останній просить ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, якою стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРОНА-КОМПАНІ» з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК:

- витрати по сплаті судового збору в сумі 1 158,42 грн.;

- судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 900,80 грн. - пропорційно до розміру вимог, в задоволенні яких АТ «МР Банк» відмовлено.

3. Згідно з п.5 ч.1 ст.237, п.2 ч.5 ст.238, п.п.в) п.4 ч.1 ст.282 Господарського процесуального кодексу України за результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції повинен, серед іншого, вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.123 цього Кодексу судові витрати включають також витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі - на професійну правничу допомогу.

ІІ. Короткий зміст позиції Позивача за первісним позовом щодо розподілу заявлених судових витрат:

4. Акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк" подані заперечення на заяву Відповідача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення, обгрнутовані таким:

4.1. Відповідачем за первісним позовом під час направлення 27.05.2025 через підсистему «Електронний суд» відзиву на апеляційну скаргу АТ «МР БАНК» на рішення господарського суду Харківської області від 17.03.2025 попередній розрахунок відповідних судовий витрат на професійну правничу допомогу подано не було і означений розрахунок також не наведено за текстом відзиву.

При цьому, не може бути взяте до уваги зазначення по тексту відзиву на апеляційну скаргу про можливий розмір судових витрат на правничу допомогу, оскільки це суперечить приписам ст. 124 ГПК України.

4.2. У заяві Відповідача за первісним позовом про розподіл судових витрат взагалі немає фактичного розрахунку таких витрат.

Наданий заявником «Звіт про надану правничу допомогу» насправді є переліком якихось процесуальних та непроцесуальних дій, без зазначення вартості кожного з виду робіт (послуг), як того вимагає ч.2 ст.126 ГПК України та щодо деяких позицій (аналіз тексту апеляційної скарги або аналіз рішення суду першої інстанції) без зазначення часу витраченого на їх виконання (надання).

Саме вартість кожної із послуг (робіт) та витрачений час з обґрунтуванням такого часу, в сукупності можуть надати можливість визначити їх обґрунтованість, розумність, співмірність, реальність, фактичність та неминучість.

Відсутність такої деталізації щодо вартості послуг та витрат часу по деяким позиціям, фактично не дає можливість визначитись які саме послуги відповідають критеріям зазначеним в законодавстві та судовій практиці та можуть бути розподілені, зокрема виходячи із розумності, реальності, неминучості та фактичності витрат.

4.3. Заявлені витрати не можуть вважатися необхідними та співмірними з огляду на те, що справа була розглянута дуже швидко - за 1 судове засідання, з мінімальними витратами часу та мінімальним здійсненням дій.

4.4. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Заявлені витрати на професійну правничу допомогу не можуть бути віднесені до пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а отже, не підлягають стягненню.

ІІІ. Щодо процедури розгляду питання про розподіл заявлених судових витрат:

5. Згідно з приписами ст.221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному ч.2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.244 цього Кодексу.

6. Так, відповідно до ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати.

У ч.ч.3, 4 означеної статті встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

7. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.06.2025 в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду заяви визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Медуниця О.Є.

8. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.06.2025 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13129/24 та стягнення з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" судових витрат в сумі 9059,22грн. на "02" липня 2025 р. о 09:15 та запропоновано Позивачу за первісним позовом в строк до 23.06.2025 (включно) у письмовому вигляді повідомити суд про своє ставлення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про ухвалення додаткового рішення з доказами надсилання копії іншим учасникам справи.

9. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

10. У судовому засідання 02.07.2025 уповноважений представник Відповідача за первісним позовом підтримав свої вимоги, викладені у заяві про розподіл судових витрат.

Уповноважений представник Позивача за первісним позовом проти задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7900,80грн. заперечував з підстав, викладених у наданих до суду письмових запереченнях.

ІІІ. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини:

11. Як вбачається з заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про розподіл судових витрат, витрати останнього на професійну правничу допомогу під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції склали 7 900,80грн.

Крім того, Заявник звернув увагу, що в резолютивній частині постанови від 04.06.2025 року по справі 910/13129/24 Східним господарським судом судовий збір за подання вимоги про вчинення певних дій (частина, що залишена без змін після перегляду) був відшкодований лише в розмірі 1263,98 грн. тоді як судовий збір за цю вимогу, що сплачений в першій інстанції дорівнював 2 422,40грн. (доказ сплати судового збору міститься в матеріалах зустрічного позову). Отже судом не було вирішено питання щодо відшкодування суми судового збору на суму 1 158,42 грн.

12. Заявником на підтвердження понесених ним витрат було додано до апеляційної скарги:

12.1. Договір на правову допомогу Пірус від 11.07.2024;

12.2. Додаткова угода 7 від 22.04.2025;

12.3. Рахунок 5 від 03.06.2025;

12.4. Акт 5 із звітом від 05.06.2025;

12.5. Платіжну інструкцію 98751329 від 06.06.2025;

12.6. Довіреність на Пірус Людмилу Олегівну.

13. Також під час апеляційного перегляду Відповідач за первісним позовом у відзиві просив стягнути з АТ "Міжнародний резервний банк" на користь ТОВ «КРОНА- КОМПАНІ» витрати на професійну правничу допомогу, які попередньо становили 12000,00грн., зазначаючи про те, що остаточна сума витрат на правничу допомогу буде надана відповідно до приписів, встановлених ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

14. Після судового засідання, в якому було проголошено вступну та резолютивну частину постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2025, від Відповіача за первісним позовом надійшло клопотання щодо стягнення судових витрат, за змістом якого останній просить ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, якою стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРОНА-КОМПАНІ» з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК:

- витрати по сплаті судового збору в сумі 1 158,42 грн.

- судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 900,80 грн. - пропорційно до розміру вимог, в задоволенні яких АТ «МР Банк» відмовлено.

ІV. Оцінка апеляційного суду:

15. Відповідно до ст.221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази, згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

16. Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13129/24 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" судових витрат в сумі 9059,22грн., суд апеляційної інстанції зазначає, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які Відповідач за первісним позовом очікував понести у суді апеляційної інстанції, був викладений ним за текстом відзиву на апеляційну скаргу, що свідчить про намір подати докази у подальшому на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення. Відтак, можна стверджувати про наявність підстав для розгляду апеляційним судом поданих ним відповідних документів у передбачений ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України строк, що повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.07.2020р. у справі №2033/5916/12.

17. Велика Палата Верховного Суду у п.п.97-146 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

18. Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

19. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

20. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

21. У розумінні положень ч.ч.5 та 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

22. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

23. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

23. У ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

23.1. Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

23.2. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями ч.ч.6, 7 та 9 ст.129 цього Кодексу.

24. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5 та 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

25. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

ВП ВС також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного в ч. 4 вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

26. Колегія суддів також звертає увагу на те, що застосування положень ст. 124 ГПК належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

27. Так, розглянувши понесені Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" судові витрати, апеляційний суд зазначає наступне.

27.1. Подані на підтвердження витрат документи договір про надання правничої допомоги, підтвердження оплати відповідають вимогам ст. 126 ГПК України. Наданий звіт містить опис дій, виконаних представником (аналіз апеляційної скарги, складання відзиву, підготовка процесуальних документів, участь у засіданні тощо), і у сукупності з іншими доказами дозволяє встановити обґрунтованість понесених витрат.

27.2. Посилання АТ «МР БАНК» у запереченнях на відсутність розрахунку, ненадання деталізації, відсутність годин чи вартості є необґрунтованими з підстав викладених у п. 25 цієї постанови.

27.3. Аргументи про те, що справа була розглянута в одному судовому засіданні, не мають значення для оцінки обсягу правничої допомоги, яка починається з моменту підготовки документів, а не лише участі в суді.

27.4. Крім того, посилання Позивача за первісним позовом на ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також є помилковим, оскільки ця норма не звільняє Фонд або банк у процедурі ліквідації від процесуального обов`язку відшкодовувати витрати за результатами розгляду спору, коли такі витрати напряму пов`язані з процесом захисту прав та інтересів іншої сторони в суді.

28. Судова колегія, дослідивши надані Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОНА-КОМПАНІ» документи, дійшла висновку про реальність, обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7?900,80 грн. Вказана сума відповідає критеріям, встановленим ч.5 ст.129 ГПК, є пропорційною до частини позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено Позивачеві за первісним позовом, та підлягає відшкодуванню.

29. Відносно заявленого Відповідачем за первісним позовом клопотання про стягнення з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 158,42 грн., враховуючи, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2025, зокрема зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" задоволено частково та зобов`язано Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) вчинити певні дії: виконати зобов`язання по Договору оренди №А73/Х-1 від 27.05.2019 привести приміщення до стану, в якому було отримано здійснити звільнення приміщення від свого майна вивіски, внутрішніх перегородок, підвісної стелі, внутрішніх систем електропостачання та повернути з тимчасового користування приміщення секції А73 за Актом повернення, судова колегія, вважає, що заявлене Відповідачем за первісним позовом клопотання про стягнення з Позивача за первісним позовом витрат судового збору в сумі 1 158,42 грн. є обґрунтованим, відповідає положенням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України щодо розподілу судових витрат у разі часткового задоволення зустрічного позову, а тому підлягає задоволенню з огляду на п.3 ч.1 ст.244 цього Кодексу.

30. Таким чином, враховуючи результати апеляційного перегляду, правову позицію Верховного Суду, судова колегія дійшла висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", місто Київ про стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК судових витрат у розмірі 9059,22грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Прийняти додаткову постанову у справі №910/13129/24.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", місто Київ про стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК:

- витрати по сплаті судового збору в сумі 1 158,42 грн.;

- судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 900,80грн.- задовольнити.

2.1. Стягнути з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 12; ) 1158,42грн. витрат зі сплати судового збору за подання зустрічної заяви.

2.2. Стягнути з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. (01601, місто Київ, вул. Володимирська,46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 12; ) 7900,80грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Додаткова постанова набирає сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5.Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано 03.07.2025.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця