ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1451/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" (40014, м. Суми, вул. Петропавлівська, 86)
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, к. 35)
про скасування рішення
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Дикань О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Сумбуд" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить суд скасувати рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2024 №70/205-р/к у справі №5/12-125-24 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у розмірі 68'000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення відповідача є незаконним, оскільки при його прийнятті не вивчено та не враховано поважні причини порушення позивачем строку подання інформації, а при накладенні штрафу, відповідач застосував закон, який вступив у дію після вчинення позивачем АТ "Сумбуд" адміністративного порушення.

Судові витрати у розмірі 3028 грн позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.05.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

19.05.2025 відповідач подав відзив (вх.№ 12131/22), в якому проти позову заперечував, посилаючись на порушення позивачем строків оскарження спірного рішення. Крім того, відповідач вважає, що підстав для визнання спірного рішення недійсним немає, оскільки позивач не надав доказів, що саме введення воєнного стану, в тому числі, як стверджує останній, постійні ракетноартерелійські обстріли, відсутність значної виробничої діяльності, часті відключення електроенергії у офісній будівлі, відсутність централізованого опалення, призвело до неможливості вчасного надання відповіді на вимогу.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.06.2026 підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 02.07.2025 о 14:45.

Представник позивача у призначене на 02.07.2025 засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.07.2025 підтримав свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника відповідача, суд установив такі обставини.

18.10.2024 Адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відповідач, Відділення) було прийнято рішення № 70/205-р/к у справі № 5/12-125-24 (далі - Рішення), яким встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Сумбуд" (далі - Позивач) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.12.2023 № 70-02/С-3537 про надання інформації у встановлений ним строк. За порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на ПрАТ "Сумбуд" штраф у розмірі 68'000,00 грн.

Позивач зазначає, що про прийняте Рішення та накладений штраф ПрАТ "Сумбуд" дізналося внаслідок арешту банківських рахунків товариства державним виконавцем Зарічного відділу у м. Суми Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції 22 січня 2025 року, сплативши накладений штраф, виконавчий збір на витрати виконавчого провадження платіжним доручення № 228 в сумі 75'151,70 грн ПрАТ "Сумбуд" стало вивчати обставини справи та стало аналізувати прийняте Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення та накладений штраф на предмет його законності і дійшло до висновку, що рішення є незаконним і є всі підстави для його скасування.

Наведені вище обставини, на думку Позивача, свідчать про те, що початок перебігу двохмісячного строку на оскарження рішення антимонопольного комітету розпочався з дати, коли Позивач дізнався про наявність оскаржуваного рішення, тобто з дати сплати ним штрафу.

Позивач також вказує, що Затримка у наданні інформації з боку ПрАТ "Сумбуд" була викликана тим, що у грудні 2023 року - січні 2024 року в умовах постійних ракетно-артилерійських обстрілів, відсутністю значної виробничої діяльності, частим відключенням електроенергії у офісній будівлі по вулиці Петропавлівська, 86 у м.Суми, відсутністю централізованого опалення, офісні працівники працювали неповний робочий день та неповний робочий тиждень, а тому поштову кореспонденцію отримував охоронець будівлі, який перебуває у варті іншого співвласника будівлі ТОВ "Будцентр", а тому отриманий охоронцем не потрапив до адресата і був втрачений. І лише після отримання інформації про розпорядження адміністративної колегії Відділення від 03.07.2024 про початок розгляду справи №5/12-125-24, ПрAT "Сумбуд" дізналося про витребувану інформацію та найкоротший термін її надало.

У свою чергу, Відповідач посилається на порушення Позивачем строків оскарження Рішення, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з висновком Відповідача щодо пропуску Позивачем строків оскарження Рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції, що діє з 01.01.2024) рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

18.10.2024 копію Витягу з Рішення було направлене на адресу Позивача (вулиця Петропавлівська, будинок 86, місто Суми, 40000), що підтверджується супровідним листом № 70-02/3785е.

28.10.2024 уповноважений представник Позивача (Боровик) отримав за довіреністю Рішення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 009 744 713 18.

За інформацією АТ "УКРПОШТА", наданою листом від 15.03.2024 № 1.10.004.-7123-24 (вх. № 70-01/318кі від 18.03.2024) Позивачем було видано 01.01.2024 довіреність на ім`я БОРОВИК Анжели Миколаївни у відповідності до якої, зазначена особа має право отримувати: реєстровані поштові відправлення (внутрішні і міжнародні рекомендовані картки, листи/бандеролі), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відправлення: "Укрпошта Стандарт", "Укрпошта Експрес", "Smart Bох"; міжнародні посилки, дрібні пакети; електронні повідомлення. Довіреність видана строком безстроково (строк зазначається літерами) і діє до моменту відкликання.

Отже, твердження Позивача, що він дізнався про прийняття Рішення тільки після арешту територіальним органом Державної виконавчої служби України рахунків є таким, що не відповідає дійсності.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції, що діє з 01.01.2024) заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції, що діє з 01.01.2024) перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Враховуючи отримання Позивачем спірного рішення 28.10.2024, двомісячний строк на його оскарження сплив 30.12.2024, оскільки 28.12.2024 та 29.12.2024 припадають на вихідні дні суботу та неділю відповідно.

Як убачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області 23.04.2025, тобто з пропущенням присічного строку на оскарження Рішення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" передбачено, що господарським судам слід враховувати, що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. При цьому, встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 13.03.2018 у справі № 922/4646/16 пропуск встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного присічного строку є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання рішення органів Антимонопольного комітету України недійсним безвідносно інших обставин справи.

Разом з тим, крім порушеного Позивачем двомісячного присічного строку на оскарження Рішення АМКУ, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові, суд вважає, що Позивачем не доведено підстав для скасування Рішення.

Так, Відділення направило вимогу голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.12.2023 № 70-02/С-3537 про надання інформації у встановлений ним строк (далі - Вимога) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 0 за місцезнаходженням ПрAT "Сумбуд" згідно з відомостями, що містяться в ЄДР.

Для з`ясування питання належного вручення Позивачу поштового відправлення № 06 0, Відділенням направлено АТ "УКРПОШТА" листа від 13.03.2024 № 70-02/524е про надання відповідної інформації.

Згідної з інформацією АТ "УКРПОШТА", наданою листом від 15.03.2024 № 1.10.004.-7123-24 (вх. № 70-01/318кі від 18.03.2024), поштове відправлення № 06 00067 5050 66 вручено 16.12.2023 уповноваженій особі на одержання поштових відправлень ОСОБА_1 під підпис на підставі довіреності.

В силу положень Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила), видача поштового відправлення одержувачу здійснюється відділенням поштового зв`язку виключно за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу, а також, наявності довіреності, у даному випадку виданої на ім`я Ємельяненка Сергія Вікторовича.

Відповідно до пункту 90 Правил адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

При цьому, пункти 89, 96, 105 Правил виключають можливість отримання поштової кореспонденції не уповноваженою особою, а отже Позивач вважається судом таким, що 16.12.2023 отримав Вимогу Відділення. Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовано Позивачем.

Передбачену Вимогою інформацію Позивачу необхідно було надати в 15-денний строк з дня її отримання.

Враховуючи вищевказане, останній день надання ПрAT "Сумбуд" інформації на Вимогу припадав на 31.12.2023.

Зважаючи на те, що 31.12.2023 припадало на неділю (вихідний день), останнім днем строку надання інформації на Вимогу (враховуючи норми частини другої статті 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції") вважається перший за ним робочий день, тобто понеділок 01.01.2024.

У встановлений у Вимозі строк до 01.01.2024 (включно) Позивач не надав до Відділення передбачену Вимогою інформацію. Крім того, Позивач не звертався до Відповідача щодо подовження строку надання цієї інформації.

Позивач посилається на запровадження на підприємстві неповного робочого дня, втім суд звертає увагу, що запровадження дистанційної роботи, не звільняє від виконання обов`язків працівників.

Відповідно до статті 60-2 Кодексу закону про працю України дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

Те, що Вимогу міг отримати працівник іншого товариства, ніяким чином не спростовує факту отримання Вимоги Позивачем, оскільки Ємельяненко С.В. є уповноваженою особою на одержання поштових відправлень Позивача.

Крім того, Позивач міг в строк передбачений Вимогою звернутися до Відділення з питанням щодо продовження строку для надання відповіді на Вимогу. Однак, Позивач наданим йому правом не скористався.

Відповідно до частини першої статті 7, статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями статей 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що вимоги голови територіального відділення є обов`язковими для виконання у визначені ним строки суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління і контролю, їхні структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники зобов`язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Позивач, не надавши інформацію у встановлений головою територіального відділення строк, не дотрималось вимог статей 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Зазначена бездіяльність Позивача, що полягла в неподанні інформації, передбаченої Вимогою інформації у встановлений строк є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначене порушення законодавства тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Щодо посилань Позивача на воєнний стан, суд зазначає, що в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б відображали обставини встановлення спеціального режиму роботи Позивача.

В той же час, у Постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 було визначено, що "… належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат".

Позивач не надав сертифікат, який видається Торгово-промислової палати України (далі ТТП України) або регіональною ТПП України за особистою заявою суб`єкта господарювання, що засвідчує не лише наявність форс-мажорної обставини, а і їх вплив на конкретне зобов`язання, що унеможливлює його виконання у термін, передбачений відповідним договором, контрактом, угодою тощо.

Так, Верховний Суд у Постанові від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 зазначає: "Форсмажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання".

Отже, Позивач не надав доказів, що саме введення воєнного стану, в тому числі, як стверджує ПрАТ "Сумбуд" постійні ракетно артерелійські обстріли, відсутність значної виробничої діяльності, часті відключення електроенергії у офісній будівлі, відсутність централізованого опалення, призвело до неможливості вчасного надання відповіді на Вимогу.

Також Позивач зазначає, що при накладенні штрафу, Відповідач застосував закон, який вступив у дію після вчинення позивачем АТ "Сумбуд" адміністративного порушення.

Проте суд не може погодитись з такими висновками Позивача, з огляду на таке.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3295-ІХ від 09.08.2023 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" (далі Закон № 3295-ІХ) справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд яких розпочато до дня набрання чинності цим Законом, розглядаються відповідно до законодавства, яке діяло до дня набрання чинності цим Законом.

Частиною першою статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Так, Розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 03.07.2024 № 70/143-рп/к розпочато розгляд справи № 5/12-125-24 (далі Розпорядження) за ознаками вчинення ПрАТ "Сумбуд" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Відділення від 08.12.2023 № 70-02/С-3537 (далі Вимога) у встановлений головою Відділення строк.

Отже, розгляд справи № 5/12-125-24 розпочато Відділенням після 01.01.2024, це означає, що згідно імперативних норм Закон № 3295-ІХ, Відділення мало розглядати справу у відповідності до нової редакції законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції, що діє з 01.01.2024) порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції, що діє з 01.01.2024) за порушення, передбачене пунктом 13 цього Закону, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Отже, у відповідності до Закону України "Про захист економічної конкуренції", як в редакції що діяла до 01.01.2024, так і в редакції, яка є чинною після цієї дати, передбачено однакові підстави витребування інформації, обов`язок надання такої інформації та відповідальність суб`єктів господарювання за неподання Відділенню інформації у встановлений його головою строк.

Суд звертає увагу, що Позивач у позовній заяві посилається на Закон №3295-ІХ в частині розгляду заяв про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що не відповідає предмету спору, оскільки Відповідачем було здійснено розгляд справи.

Крім того, на час прийняття Рішення, Порядок визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджений розпорядженням Антимонопольного комітету України від 14.12.2023 № 22-рп, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.01.2024 за № 123/41468, набув чинності з 21.02.2024, а Порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджений розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299, з 30.01.2024, а отже, зазначені нормативно правові акти на час прийняття Рішення № 70/205-р/к набрали законної сили, і як наслідок правомірно застосовувалися Відповідачем.

Таким чином, Відповідач діяв в межах норм законодавства про захист економічної конкуренції під час накладання на Позивача штраф у розмірі 68'000 грн.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що під час винесення Рішення Відділення діяло виключно у спосіб передбачений законом, а доводи Позивача є необґрунтованими та не спростовують правомірність накладення штрафу у розмірі 68'000 грн, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, керуючись приписами ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на Позивача.

Водночас, під час розгляду справи по суті суд установив, що Позивачем було сплачено судовий збір за подання даного позову на неправильні реквізити, а саме на р/р ГУК в Полтавській області, проте для сплати судового збору за подання цього позову потрібно було вказати наступні дані: Отримувач: ГУК Харків обл/м.Харків Шевченк/22030101, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA3020653, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Якщо факт недоплати судового збору з`ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може:

- зобов`язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк, та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК);

- у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК (абзац третій підпункту 2.23 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи викладене, беручи до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з Позивача в дохід Державного бюджету України.

При цьому, суд звертає увагу Позивача, що він має право звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого платіжною інструкцією №246 від 21.02.2025.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73-74, 76-80, 123, 124, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" (40014, м. Суми, вул. Петропавлівська, 86; ) в дохід Державного бюджету України (рахунок отримувача -UA2020653, отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947; Банк отримувача -Казначейство України (ел.адм.подат); код банку отримувача (МФО) - 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір у сумі 3028 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Сумбуд" (40014, м. Суми, вул. Петропавлівська, 86).

Відповідач Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, к. 35).

Повний текст рішення складено 03.07.2025.

Суддя І.В. Трофімов