ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1444/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Гордєєва Родіона Вікторовича, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал", м.Харків
про стягнення 514 212,99 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гордєєв Родіон Вікторович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал" (надалі - відповідач) про стягнення 514212,99грн., з яких: 42900,00грн. суми боргу за оренду майна, 466455,00грн. пені, 3833,87грн. 15% річних, 1024,12грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо внесення орендної плати за договором №Г-1/21-06-22 від 21.06.2022.

Ухвалою від 05.05.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Дана ухвала згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 ГПК України була направлена судом відповідачу в електронній формі до його Електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У даному випадку судом отримано таке повідомлення 07.05.2025 о 15:19, а тому ухвала про відкриття провадження є врученою відповідачу 07.05.2025.

Отже, відповідач мав право подати відзив не пізніше 22.05.2025, однак своє право не реалізував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

21 червня 2022 року між позивачем, як Орендодавцем, та відповідачем, як Орендарем, укладено договір оренди №Г-1/21-06-22 (надалі - Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування Майно, на умовах цього Договору з метою здійснення статутної діяльності Орендаря.

Відповідно до 1.2 Договору майном, що передається за цим Договором є Вагон будівельний кунг алюмінієвий військовий (Г-1, модель К66, №2510). Розмір кунга 3.8м*2.4м, висота 2м. Має подвійні металеві двері з торця. По три вікна по боках на даху, одне вікно з торця, одне вікно з боку та одне вікно на дверях. Вагончик утеплений. Зсередени обшитий фанерою. На полу фанера.

Згідно з п.1.6 Договору Орендар зобов`язується використовувати Майно виключно за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Харків, вул.Шкільна.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування Майном в день передачі за Актом приймання-передачі який підписується сторонами.

На виконання умов п. 7.1 Договору, сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі майна від 21.06.2022, яким підтверджується факт передачі Орендодавцем та прийняття Орендарем обумовленого Договором майна в оренду.

За умовами п.п.2.1, 2.2 Договору перший строк оренди Майна складає 30 (тридцять) календарних днів. Строк оренди може бути збільшений за ініціативою Орендаря за умови внесення останнім орендної плати за наступний строк оренди за сім календарних днів до спливу попереднього строку оренди Майна.

Пунктом 2.3 встановлено, що за користування Орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Орендна плата за перший строк оренди складає 9 900,00 грн., без ПДВ, та включає в себе витрати на доставку Майна в пункт передачі в оренду/пункт передачі із оренди (п.2.3.1 Договору).

Орендна плата за кожний наступний строк оренди складає 3 300,00 грн., без ПДВ за 30 календарних днів (п.2.3.2 Договору).

Сторони в п.2.4 погодили наступні умови оплати за Договором:

2.4.1. орендна плата за перший строк оренди сплачується Орендарем протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання Договору;

2.4.2. орендна плата за наступні строки оренди сплачується Орендарем на підставі рахунку, який надається/надсилається/передається Орендодавцем Орендарю засобами електронного чи поштового зв`язку в строк за сім календарних днів до спливу поточного строку оренди.

2.4.3. у випадку фактичного користування Майном менше строку оренди вказаного в п. 2.1. Договору орендна плата сплачується Орендарем за повний поточний строк оренди в розмірі передбаченому пунктами 2.3.1, 2.3.2 Договору.

Відповідно до п. 9.5 Договору документи отримані засобами за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc" або надіслані електронною поштою взаємно визнаються Сторонами, за юридичною силою відповідають оригінальним примірникам документів до моменту їх отримання.

На виконання умов розділу 2 Договору позивач складав та надсилав на електронну пошту директора відповідача Левченко Олексія Валерійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) рахунки на оплату оренди вагона будівельного (Г-1) згідно Договору оренди № Г-1/21-06-22 від 21.06.2022 та акти наданих послуг.

Як зазначає позивач у позові, і це не було спростовано відповідачем, оскільки пошта відповідача не була зазначена у договорі, директор відповідача повідомив позивача про направлення рахунків саме на цю адресу електронної пошти.

З наданих позивачем доказів вбачається, що протягом строку користування Майном (з 21.06.2022 по 26.04.2024) позивач направив відповідачу 23 рахунка на оплату. У всіх рахунках як підстава для оплати зазначається Договір оренди № Г-1/21-06-22 від 21.06.2022.

Наявні у справі банківські виписки свідчать, що відповідачем було сплачено своєчасно лише 3 рахунка та ще 7 рахунків сплачено, але з порушенням семиденного строку для оплати. Решта 13 рахунків на загальну суму 42900,00грн. відповідачем не оплачені, а саме:

Рахунок № Г-1/17-04-23 від 17.04.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/17-05-23 від 17.05.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/16-06-23 від 16.06.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/16-07-23 від 16.07.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/15-08-23 від 15.08.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/14-09-23 від 14.09.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/16-10-23 від 16.10.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/13-11-23 від 13.11.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/13-12-23 від 13.12.2023 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/12-01-24 від 12.01.2024 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/12-02-24 від 12.02.2024 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/12-03-24 від 12.03.2024 на суму 3 300 грн;

Рахунок № Г-1/11-04-24 від 11.04.2024 на суму 3 300 грн.

Слід зазначити, що за умовами п. 9.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2022, але у будь-якому разі, до моменту повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

Між тим, оскільки відповідач продовжував користуватися орендованим майном після 31.12.2022, що підтверджується виставленням позивачем рахунків та їх частковою оплатою відповідачем після 31.12.2022, та позивач не заперечував проти такого продовження, відповідно до ст.764 ЦК України Договір слід вважати поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таким чином, у відповідача існує заборгованість з орендної плати за Договором у розмірі 42900,00грн.

Позивач у позові також вказує, що враховуючи наявність 13 неоплачених рахунків, він, починаючи з 27.04.2024, передав майно, яке до цього орендував відповідач, іншому орендарю - ТОВ "Тепло-квар" (), і перестав виставляти рахунки відповідачу. На підтвердження вказаної обставини позивачем додано до позовної заяви договір оренди № Г-1/27-04-24, укладеного ним з ТОВ "ТОВ "Тепло-квар" та акт прийому-передачі майна в оренду від 27.04.2024.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 42900,00грн. суми боргу за оренду майна, 466455,00грн. пені, 3833,87грн. 15% річних, 1024,12грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач виконав свій обов`язок за Договором та передав відповідачу в оренду майно, проте відповідач свої зобов`язання виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, допустивши виникнення заборгованості з орендної плати в розмірі 42900,00грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази внесення орендної плати за Договором за період з квітня 2023 року по квітень 2024 року на загальну суму 42900,00грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 42900,00грн. боргу за оренду майна законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що за порушення строку внесення орендної плати, Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцю суму боргу, пеню у розмірі 5% від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення та 15 (п`ятнадцять) відсотків річних від простроченої суми.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач за період з 27.09.2022 по 26.04.2024 здійснив нарахування відповідачу 466455,00грн. пені , 3833,87грн. 15% річних, а також 1024,12грн. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх в частині сум 15% річних та інфляційних втрат такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що ж до здійсненого позивачем нарахування пені суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, за загальним правилом нарахування пені за прострочення виконання господарського зобов`язання має бути обмежено шестимісячним строком.

При цьому сторони в договорі можуть самостійно визначити строк нарахування пені, який може бути як меншим, так і більшим за шість місяців. Наприклад, вони можуть встановити, що пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості або до моменту усунення порушення.

Однак у даному випадку сторонами не було в Договорі передбачено іншого порядку нарахування штрафних санкцій, а лише зазначено, що пеня нараховується за кожний день прострочення.

У зв`язку з цим, суд наголошує, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує її механізм визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором.

Аналогічний правовий висновок про застосування положень частини 6 статті 232 ГК України викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №911/952/22.

Наведені у позовній заяві розрахунки сум пені свідчать, що позивач вищевказаної норми ч.6 ст.232 ГК України в повній мірі не дотримався та здійснив часткове нарахування пені за періоди, що перевищують шість місяців, зокрема, за несплату відповідачем рахунків № Г-1/17-04-23 від 17.04.2023, № Г-1/17-05-23 від 17.05.2023, № Г-1/16-06-23 від 16.06.2023, № Г-1/16-07-23 від 16.07.2023, № Г-1/15-08-23 від 15.08.2023, № Г-1/14-09-23 від 14.09.2023, № Г-1/16-10-23 від 16.10.2023.

У зв`язку з цим, вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню через необхідність застосування вищевказаного шестимісячного строку. Так, за розрахунком суду до стягнення підлягає пеня в розмірі 358710,00грн. В іншій частині вимог про стягнення пені слід відмовити.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал" (61035, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.117, код 41789219) на користь Фізичної особи-підприємця Гордєєва Родіона Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 42900,00грн. суми боргу за оренду майна, 358710,00грн. пені, 3833,87грн. 15% річних, 1024,12грн. інфляційних втрат, 4877,62грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "27" червня 2025 р.

Суддя М.В. Калантай