ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

04.07.2025м. ДніпроСправа № 904/3565/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В., розглянувши

заяву Дніпропетровської обласної прокуратури (м. Дніпро)

про забезпечення позову

у справі:

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури (м. Дніпро) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України (м. Дніпро)

про витребування та повернення нерухомого майна

Суддя Фещенко Ю.В.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі - позивач) з позовною заявою, в якій просить суд:

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру № 47, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру № 48, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру № 49, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру № 54, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- зобов`язати Дніпропетровське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України повернути Дніпровській міські раді ІV під`їзд 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18 у м. Дніпро.

Разом з позовною заявою Дніпропетровською обласною прокуратурою подано заяву про забезпечення позову (вх. суду № 28696/25 від 02.07.2025), в якій заявник просить суд, з метою забезпечення позову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури постановити ухвалу, якою заборонити Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), квартири № 48, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), квартири № 49, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101), квартири № 54, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м.Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокуратура посилається на таке:

- прокурор посилається на те, що після опрацювання даних державних реєстрів встановлено, що 17.09.2020 державним реєстратором Вільненської сільської ради Новомосковського району Ричкою О.В. зареєстровано право приватної власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України на квартири №№ 47, 48, 49 та 54, що розташовані за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі. Державну реєстрацію права приватної власності проведено на підставі Акту приймання-передачі від 30.07.1996 (без номеру) та наказу управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області від 04.07.1996 № 187 (про передачу частини житлового будинку на баланс). Відповідно до Акту приймання-передачі від 30.07.1996 його складено на виконання: наказу управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області від 04.07.1996 № 187 "Про передачу 4-го під`їзду житлового будинку СДПЧ-6 м. Дніпропетровська по вулиці Енергетичній, 18 на баланс Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України"; розпорядження управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області від 26.02.1995 № 12/4-262; рішень Дніпропетровського міського виконавчого комітету від 08.09.1982 № 408-80 та № 527/2, від 15.12.1995 № 365 "Про передачу на баланс ІУ під`їзду 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку". Водночас, відповідно до інформації Дніпровської міської ради (лист від 13.02.2025 № 7/11-340) рішень виконавчих комітетів від 08.09.1982 № 408-80 та № 527/2, від 15.12.1995 № 365 про передачу частин житлового будинку на баланс Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства не виявлено. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради народних депутатів від 15.12.1995 № 365 надано дозвіл на передачу в цілому житлового будинку, що розташований на вулиці Енергетичній, 18 у м. Дніпрі з балансу управління пожежної охорони на баланс ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17". Відповідно до інформації Дніпропетровської обласної ради (лист від 13.09.2024 № вих-2185/0/2-24), на підставі рішення обласної ради від 20.10.2000 № 290-13/ХХІІІ "Про надання згоди щодо прийняття житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури підприємств м. Дніпропетровська до спільної власності територіальних громад області» житловий фонд ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", у тому числі житловий будинок, що у м. Дніпрі на вулиці Енергетичній, 18, прийнято на баланс обласного житлово-комунального підприємства "Південне". Згідно з розпорядженням голови обласної ради від 10.09.2003 № 171-р "Про передачу із спільної власності територіальних громад області у власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Південне", затвердженого рішенням обласної ради від 23.10.2003 № 232-10/ХХІV "Про виконання рішення обласної ради від 18.07.2003 № 202-9/ХХІV "Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області" цілісний майнових комплекс обласного житлово-комунального підприємства "Південне", у тому числі житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 передано у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра. Відповідно до інформації Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" (від 28.05.2025 № 5529) житловий будинок літ. А-5 по вулиці Енергетичній, 18, зареєстрований балансовою належністю за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 № 1549, від 19.11.2003 № 11/13, про що зроблено запис в обліковій книзі № 26 ЖЮ за реєстровим № 1665-25. Також, в бюро технічної інвентаризації наявні відомості про право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 . Право власності зареєстровано бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.01.2007, виданого Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням № 58-07 від 19.01.2007. Крім того, Господарським судом Дніпропетровської області здійснювався розгляд справи № 6/570 за позовом Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на 2, 3, 4, 5 поверхи 4-го під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 за Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за набувальною давністю. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 у справі № 6/570 позовну заяву Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України залишено без розгляду (номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 18463989). Відповідно до ухвали суду провадження у справі за позовом товариства зупинялось до вирішення питання про виведення квартир, що розташовані на 2,3,4,5 поверхах 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 з житлового фонду міста в нежилі приміщення, проте такі рішення органами місцевого самоврядування не приймались. Дніпровською міською радою повідомлено обласну прокуратуру (лист від 04.07.2024 № 7/11-1551), що відомості про передачу у власність громадянам, квартир АДРЕСА_4 відсутні, рішення про зміну правового режиму об`єктів нерухомого майна не приймались, виключення квартир із житлового фонду міста не відбувалось та звернення з цих питань не розглядались. За даними Реєстру територіальної громади міста Дніпра наявні відомості про реєстрацію місця проживання за адресами: 1) АДРЕСА_5 , зареєстрована ОСОБА_5 з 23.10.1995; 2) АДРЕСА_6 , зареєстрований ОСОБА_6 з 03.11.1989; 3) АДРЕСА_7 , зареєстровані ОСОБА_4 з 30.07.1997, ОСОБА_1 з 18.12.1998, ОСОБА_7 з 17.09.2005, ОСОБА_3 з 26.12.2005. Відомостей про підстави для проведення реєстрації місця проживання не надано у зв`язку із тим, що картотеку з питань реєстрації місця проживання осіб не передано. Також, Дніпровською міською радою виявлено відомості про наявні судові спори за позовами громадян до Дніпровської міської ради за участі третьої особи - Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України про визнання права власності за набувальною давністю на квартири у житловому будинку по АДРЕСА_2 у справах: № 204/2135/14 за позовом ОСОБА_8 (квартира АДРЕСА_8 ); № 419/8409/12 за позовом ОСОБА_9 (квартира АДРЕСА_9 ); № 204/2136/14 та №204/6454/13 за позовами ОСОБА_6 (квартира АДРЕСА_10 ). Рішення судами по суті заявлених позовних вимог не ухвалювались. Відповідно до інформації Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області (лист від 11.04.2025) Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за адресою: АДРЕСА_2 задекларовано майно площею 730,2 кв. м, зміст та склад майна невідомі. Враховуючи вказане, прокурор зазначає, що встановлені відомості у сукупності вказують на те, що за відсутності правових підстав за відповідачем обліковуються об`єкти житлового фонду правовий статус яких залишився незмінним, у той час як находження на балансі установи, діяльність якої не пов`язана з управлінням нерухомістю та обслуговування житлових будинків, об`єктів житлового фонду суперечить загальним засадами організації та діяльності державного управління житловим господарством, створює загрозу його втрати;

- прокурор зауважує, що предметом поданого позову є витребування у комунальну власність квартир АДРЕСА_11 на АДРЕСА_2 право власності на які, за відсутності правових підстав зареєстровано за відповідачем та зобов`язання відповідача повернути законному власнику частину житлового будинку, що безпідставно утримується на його балансі. З урахуванням того, що наявність зареєстрованого речового права на об`єкти нерухомого майна, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у справі за позовом прокурора, наявні достатні підстави для забезпечення позову в порядку визначеному статей 136-140 Господарського процесуального кодексу України. Питання забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо спірного майна, не є тотожними позовним вимогам про витребування майна, а тому вжиття таких заходів відповідає вимогам статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами. Прокурор зазначає, що з предмету спору вбачається, що такий позов може бути поданий лише до титульного власника будівлі. У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим, що може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору;

- прокурор звертає увагу на те, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Прокурор також вказує на те, що обраний прокурором вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власників, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20, від 13.12.2023 у справі № 522/21977/21).

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до вказаної норми закону, Дніпропетровською обласною прокуратурою подано заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд заборонити Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), квартири АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), квартири АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101), квартири АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

На думку прокурора невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення виконання рішення суду або взагалі унеможливить його виконання.

Суд, розглянувши заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову, вважає за необхідне її задовольнити, з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені в частині 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення позову.

Суд указує, що обрання належних, відповідних предмету спору, заходів забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У частині 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частин 3, 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування позовних вимог, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. У першу чергу суд має оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ураховуючи те, що прокуратура звернулась до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення в разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в такому немайновому спорі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18, від 26.09.2019 у справі № 917/751/19, від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Суд звертає увагу, що відчуження товариством, яке визначив прокурор відповідачем в даній справі, в будь-який спосіб нерухомого майна призведе до зміни власника цього майна, а тому прокуратура буде змушена знову звертатися до суду з позовом до нового власника нерухомого майна.

Ураховуючи вищевикладене, припущення про те, що у випадку відчуження спірного нерухомого майна прокуратура не захистить у межах одного судового провадження права Дніпровської міської територіальної громади, є обґрунтованим.

Отже, суд вважає, що у випадку відчуження спірного нерухомого майна та невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій прокуратура не зможе захистити в межах одного цього судового провадження права Дніпровської міської територіальної громади без нових звернень до суду.

Суд відзначає, що вжиття заходів забезпечення позову щодо заборони вчинення реєстраційних дій спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення в цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів Дніпровської міської територіальної громади в межах заявлених позовних вимог та уникнення порушення прав та законних інтересів третіх осіб, які не є учасниками даного спору.

Вжиття таких заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав Дніпровської міської територіальної громади та виконанню в подальшому рішення суду в разі задоволення позовних вимог прокуратури.

Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги межі заявлених позовних вимог, суд вбачає наявність зв`язку між указаними заходами забезпечення позову і предметом спору. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Дніпровської міської ради до моменту вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Спірне нерухоме майно може бути передане в користування іншій особі, як наслідок, остаточне рішення суду (у випадку задоволення позову), прийняте через певний час після ініціювання судового провадження, вже не зможе належним чином ефективно захистити порушені права та інтереси Дніпровської міської ради, а також зумовить необхідність звернення з іншим позовом до суду.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає вжиті заходи забезпечення позову обґрунтованими, адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

В частині 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

У даному випадку суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб, та спрямовані на те, щоб не допустити перехід права власності до третіх осіб, що унеможливить виконання рішення у даній справі та призведе до необхідності звернення до суду з іншими позовами, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у такій ситуації.

Аналогічні позиції щодо такого питання викладені у Постановах Верховного Суду у справі № 916/870/18 від 15.01.2019 та № 916/73/19 від 27.06.2019.

Керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України (вулиця Енергетична, будинок 18, м. Дніпро, 49089; ідентифікаційний код 00182877) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), квартири АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), квартири АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101), квартири № 54, що розташована за адресою: вулиця Енергетична, 18, м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Стягувачем за даною ухвалою є: Дніпровська міська рада (проспект Дмитра Яворницького, будинок 75, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 26510514).

Боржником за даною ухвалою є: Дніпропетровське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України (вулиця Енергетична, будинок 18, м. Дніпро, 49089; ідентифікаційний код 00182877).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили - 04.07.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в строк до 05.07.2028.

Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повна ухвала складена та підписана - 04.07.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко