ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. Справа№ 910/10221/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Прасол А.С., ордер АІ № 1895112 від 29.05.2025,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.05.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню

за заявою акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню

у справі № 910/10221/23 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом ОСОБА_1

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 423 379,30 грн,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) "Українська залізниця" про стягнення 423 379,30 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 28.09.2023).

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/10221/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024, позов задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 104 782,97 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/10221/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10221/23 задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 949,84 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Також, додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10221/23 задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

20.05.2024 на виконання вказаних судових рішень господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

21.04.2025 до господарського суду міста Києва від АТ "Українська залізниця" надійшла заява про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у якій відповідач (заявник) просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню накази господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 про стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 104 782,97 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 949,84 грн та 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2025 відмовлено у задоволенні заяви АТ "Українська залізниця" про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у справі № 910/10221/23.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем вказані суми сплачено позивачу не у повному обсязі, тож відсутні підстави для визнання наказів такими, що не підлягають виконанню. Стосовно присуджених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то зазначені суми не є доходом позивача, не відносяться до загального оподаткованого доходу платника податків, а є компенсацією понесених ОСОБА_1 витрат внаслідок звернення з позовом до суду за захистом порушених права та інтересів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/10221/23 та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ "Українська залізниця" про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у справі № 910/10221/23 задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказав на те, що судом першої інстанції помилково було зазначено, що середній заробіток за затримку роботодавцем на виконання рішення про поновлення на роботі не є заробітною платою та навіть не прирівнюється до неї, зазначене спростовується рішенням суду у справі № 910/10221/23, за яким було вирішено стягнути саме заробітну плату, а не будь-які інші виплати. Заявником було здійснено виплату заробітної плати ОСОБА_1 , а тому у скаржника були наявні правові підстави вирахувати із сум, які підлягають сплаті позивачу за судовим рішенням відповідні податки і збори та сплатити їх податковому органу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 прийнято до розгляду апеляційну скаргу та призначено розгляд справи на 24.06.2025.

09.06.2025 до апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

23.06.2025 до апеляційного суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні, що відбулось 24.06.2025, представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню задовольнити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, і за висновками суду неявка представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21.04.2025 до господарського суду міста Києва від АТ "Українська залізниця" надійшла заява про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у якій відповідач (заявник) просив суд визнати такими, що не підлягають виконанню накази господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 про стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 104 782,97 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 949,84 грн та 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що відповідачем поза межами виконавчих проваджень було добровільно та повністю виконано рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2024 у справі № 910/10221/23, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2024 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024, вказавши, що 10.06.2024 АТ "Українська залізниця" було сплачено на користь позивача:

- середній заробіток за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 84 350,28 грн, згідно платіжної інструкції № 406246 від 10.06.2024;

- компенсацію витрат на професійну правничу допомогу на виконання додаткового рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у розмірі 3 984,62 грн, згідно платіжної інструкції № 406763 від 10.06.2024;

- компенсацію витрат на професійну правничу допомогу на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 у розмірі 805,00 грн, згідно платіжної інструкції № 406764 від 10.06.2024.

Також, заявник вказував, що АТ "Українська залізниця", як податковий агент сплатило:

- податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18 860,95 грн, згідно платіжної інструкції № 406247 від 10.06.2024 та військовий збір у розмірі 1 571,74 грн, згідно платіжної інструкції № 406248 від 10.06.2024 з отриманого ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі;

- податок на доходи фізичних осіб у розмірі 890,97 грн, згідно платіжної інструкції № 405776 від 10.06.2024 та військовий збір у розмірі 74,25 грн, згідно платіжної інструкції № 405777 від 10.06.2024 з отриманої ОСОБА_1 компенсації витрат на професійну правничу допомогу на виконання додаткового рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2024;

- податок на доходи фізичних осіб у розмірі 180,00 грн, згідно платіжної інструкції № 405778 від 10.06.2024 та військовий збір у розмірі 15,00 грн, згідно платіжної інструкції № 405779 від 10.06.2024 з отриманої ОСОБА_1 компенсації витрат на професійну правничу допомогу на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024.

Згідно підпунктів 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу (далі - ПК) України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує, доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Відповідно до підпункту 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно підпункту 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 % бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плата, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Також вказаний дохід є об`єктом оподаткування військовим збором згідно п.п. 1.2. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Станом на 23.01.2024 розмір військового збору становив 1,5 % (підпункт 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в редакції до 01.12.2024).

Згідно п.п. "г" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже при виконанні рішення суду у справі № 910/10221/23 в частині стягнення 104 782,97 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідач, як податковий агент, виконуючи обумовлені податковим законодавством обов`язки, з присуджених позивачу сум утримав та перерахував до бюджету належні податки і збори.

Слід зазначити, що саме такий алгоритм дій наведено у наданій відповідачу Державною податковою службою України індивідуальній податковій консультації № 26/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 11.01.2023 (а.с. 203-205 том 4).

Таким чином наявними в справі платіжними документами підтверджується факт добровільного та повного виконання відповідачем рішення суду у даній справі в частині стягнення 104 782,97 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 194-196 том 4), а тому обов`язок АТ "Українська залізниця" по сплаті 104 782,97 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу перед ОСОБА_1 за наказом господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 в даній частині наразі відсутній, у зв`язку з його припиненням внаслідок добровільного виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було відмовлено в задоволенні заяви в частині визнання наказу таким, що не підлягає виконанню щодо сплати 104 782,97 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу перед ОСОБА_1 , в зв`язку з чим ухвала господарського суду міста Києва в зазначеній частині підлягає скасуванню, а заява АТ "Українська залізниця" про визнання наказу господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 таким, що не підлягає виконанню, в частині сплати 104 782,97 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу перед ОСОБА_1 за наказом господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі 910/10221/23 підлягає задоволенню.

Щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів відзначає наступне.

Відмовляючи в частині заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 5 949,84 грн витрат на правничу допомогу (4 949,84 грн в суді першої інстанції та 1 000,00 грн в суді апеляційної інстанції), суд першої інстанції дійшов висновку, що в зазначеній частині рішення не виконані відповідачем в повному обсязі.

Так, судові витрати можна визначити як законодавчо врегульовану сплату грошових коштів за рахунок сторін у справі, що пов`язана із необхідністю її розгляду та вирішення судом спору. При цьому можливість отримання особою компенсації понесених судових витрат законодавчо передбачена у разі підтвердження судом обґрунтованості позовних вимог, а отже, фактично передбачає компенсацію збитків стороні, права якої порушено.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом (підпункт "а" підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України).

Компенсація судових витрат за своєю правовою природою є обов`язковим відшкодуванням, передбаченим законом, і фактично є формою відшкодування збитків за матеріальну шкоду, заподіяну особі неправомірними діями/бездіяльністю, рішеннями іншої сторони у справі та вимушеними матеріальними втратами, які особа зазнала у зв`язку зі зверненням за судовим захистом. Отже, сума судового збору, яка відшкодовується особі за рішенням суду, не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника, а тому у цьому випадку відповідач не виступає податковим агентом.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується в цій частині з висновком суду першої інстанції про те, що присуджені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є компенсацією (відшкодуванням) понесених ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а тому відповідачем неправомірно утримано з ОСОБА_1 податки та збори з витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК підставами для скасування судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала частковому скасуванню, а заява АТ "Українська залізниця" частковому задоволенню, наказ господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 про стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 104 782,97 грн слід визнати таким, що не підлягає виконанню. В іншій частині ухвалу господарського суду міста Києва від 15.05.2025 року у справі № 910/10221/23 щодо відмови у задоволенні іншої частини заяви, - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.05.2025 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/10221/23 скасувати в частині суми середнього заробітку у розмір 104 782,97 грн, прийняти в цій частині нове рішення, яким заяву акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати наказ господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/10221/23 про стягнення з акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 104 782,97 грн таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

В іншій частині ухвалу господарського суду міста Києва від 15.05.2025 року у справі № 910/10221/23 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10221/23 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко