ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані дні відпустки, -
сторони своїх представників не направили, -
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.
Як свідчать матеріали справи, вказана ухвала надіслана позивачу рекомендованою поштою на адресу вказану у позовній заяві, втім позивачем не отримана, відправлення повернулось з відміткою АТ Укрпошта "адресат відсутній за вказаною адресою"; відповідачу ухвала доставлена в його зареєстрований електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд".
Суд зазначає, що в розумінні ч.ч. 3, 7 ст. 120 та ч.ч. 5, 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України сторони вважаються повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Також, всі судові рішення у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для цілодобового безкоштовного перегляду згідно Закону України Про доступ до судових рішень.
У рішеннях Європейського суду з прав людини, останній неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.
Більше того, позивач має цікавитись ходом розгляду даної справи судом, оскільки саме він ініціював вказане судове провадження.
У судовому засіданні 01.07.2025 позивач та відповідач участі не приймали, витребувані документи та пояснення не надали, про причини суд не повідомили.
Судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення учасників справи про здійснення її розгляду.
Враховуючи, що явка учасників справи обов`язковою не визнана, сторони вважаються повідомленими належним чином про дату та час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
Суд зазначає, що позовна заява конкурсного кредитора про стягнення заборгованості, подана як до так і після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, має розглядатись судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Водночас, в абзаці другому частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ законодавець імперативно визначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними і забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах цього провадження.
За змістом статті 1 КУзПБ конкурсними є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частинами першою, шостою статті 45 КУзПБ унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Згідно з частиною четвертою цієї статті Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
Відтак, відповідно до вказаних норм законодавства конкурсний кредитор, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, пред`являти вимоги до боржника має тільки в межах справи про банкрутство і вимагати їх задоволення в порядку, передбаченому нормами Кодексу України з процедур банкрутства.
Саме ухвала за результатами розгляду грошових вимог кредиторів є формою судового рішення про повне або часткове визнання або відмову у визнанні грошових вимог кредитора до боржника та підставою для задоволення (погашення) визнаних грошових вимог у порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Позивачем не надано суду письмових пояснень щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ в межах справи № 905/169/25.
Суду відомо, що як заява про визнання кредиторських вимог так і позов про стягнення боргу у цій справі обґрунтовані наявністю у ТОВ КРАСНОЛИМАНСЬКЕ грошового зобов`язання із виплати заявнику-працівнику заборгованості по заробітній платі, предмет і підстави вимог конкурсного кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом стягнення заборгованості, так і в процедурах банкрутства є тими самими.
Відповідно до ухвали суду від 23.06.2025 по справі № 905/169/25 вищевказану заяву з кредиторськими вимогами до боржника призначено до розгляду у попередньому засіданні, ухвалою від 24.06.2025 попереднє засідання судом було відкладено, а заява ОСОБА_1 з вимогами в розмірі 302017,76 грн. (вх.№ 2544/25 від 21.04.2025) по суті не розглянута.
Суд враховує, що відповідно до положень частини чотирнадцятої статті 39, статей 45, 47 КУзПБ пріоритетним є прийняття судового рішення про визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора по відношенню до позовного провадження у справі про стягнення заборгованості. Провадження у справі, за позовом про стягнення заборгованості, складом суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України має бути зупинене до вирішення у справі про банкрутство питання щодо визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора і прийняття з цього приводу судового рішення. Після прийняття у справі про банкрутство судового рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості підлягає поновленню і закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Якщо на момент отримання матеріалів справи позовного провадження про стягнення заборгованості, направлених в справу про банкрутство на підставі частини третьої статті 7 КУзПБ, у справі про банкрутство вже прийняте судове рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, то провадження у справі за таким позовом конкурсного кредитора підлягає закриттю судом у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство на тій же підставі.
Близька за змістом правова позиція зазначена у постановах Верховного суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20 (925/184/20), від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.
Керуючись ст.ст. 2, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття 01.07.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко