ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2387/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Національного заповідника "СОФІЯ КИЇВСЬКА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", Дніпропетровська область, м. Павлоград

про стягнення заборгованості за договором поставки №169 від 28.05.2024 у загальному розмірі 15 741,27 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Національний заповідник "СОФІЯ КИЇВСЬКА" через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" заборгованість за договором поставки №169 від 28.05.2024 за недоотримані 290л. дизельного пального у загальному розмірі 15 741,27 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 14 497,10 грн., пеня у розмірі 1 116,28 грн., штраф у розмірі 127,89 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Ухвалу суду від 15.05.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 15.05.2025 (о 17:14год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 64).

Пунктом 2 частини шостої ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 02.06.2025. У встановлений законом та ухвалою суду строк відповідач відзиву на позов не надав.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №169 від 28.05.2024 в частині повної та своєчасної поставки товару, за який позивачем була здійснена попередня оплата.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

07.05.2024 року на офіційному майданчику електронної системи публічних закупівель України ProZorro Національним заповідником Софія Київська опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2024-05-07-004400-а (Бензин, дизельне паливо) (ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти).

Згідно з протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою Заповідника від 21.05.2024 №21/05 вирішено визначити переможцем закупівлі згідно з предметом закупівлі, код національного класифікатора України ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти (Бензин, дизельне паливо)) учасника - Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕНЕГІЯ (далі - ТОВ ТЕНЕГІЯ).

За результатами розгляду встановлено, що пропозиція відповідає умовам тендерної документації Замовника, а також ухвалено рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем ТОВ ТЕНЕГІЯ.

28.05.2024 року між ТОВ ТЕНЕГІЯ (постачальник, відповідач) та Національним заповідником Софія Київська (покупець, позивач) укладено договір поставки №169 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору найменування товару - код ДК 021:2015 - 09130000 - 9 Нафта і дистиляти (Паливо (бензин та дизельне паливо).

Згідно п. 1.2. договору Постачальник зобов`язується передати Покупцеві, а Покупець оплачує й приймає Дизельне паливо, у кількості 550 л. та бензин А-95 у кількості 910 л., в подальшому іменовані - Товар, по бланках внутрішнього обігу Постачальника - талонах номіналом 10 та 20 літрів. Термін дії талонів, (надалі - Талони) - не менш ніж сто вісімдесят чотири дня з моменту підписання видаткових накладних з можливістю обміну їх на нові Талони з новим строком дії при його закінченні. Талони повинні бути дійсні на всій території України. Одиниця виміру Товару - літр.

Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту отримання Талонів та підписання видаткових накладних (п. 1.3. договору).

Постачальник зобов`язується передати Покупцеві Талони у кількості, визначеній у заявці Покупця в строк не більше 5-ти днів з дати отримання заявки (п. 1.4. договору).

Розділом ІІ договору визначено, що ціни за одиницю Товару є фіксованими і зміні не підлягають, встановлюються в національній валюті України за 1 літр та становлять:

2.1.1. за 1 літр бензину А-95 51,00 грн. в т. ч. ПДВ - 8,50 грн.;

2.1.2. за 1 літр дизельного палива 49,99 грн. в т. ч. ПДВ - 8,33 грн.

Загальна вартість цього Договору становить 73 904,50 (сімдесят три тисячі дев`ятсот чотири грн. 50 кон.) грн., в г. ч. ПДВ - 12 317,42 грн. Товар оплачується на підставі видаткових накладних. Загальна вартість цього договору може бути змінена за умови коригування обсягів поставки Товару у відповідності до чинного законодавства України.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості Товару, зазначеної у видаткових накладних, на поточний рахунок Постачальника на підставі ст.49 Бюджетного кодексу України протягом 10-и банківських днів з моменту підписання Сторонами видаткових накладних.

Датою оплати вважається день списання установою Державного казначейства України суми коштів з поточного рахунку Покупця незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок Постачальника (п. 3.2. договору).

Товар, вказаний в п. 1.2. цього Договору поставляється партіями. Партія товару визначається відповідно до заявки Покупця в якій зазначаються: найменування та кількість товару (п. 3.3. договору).

Відпуск (передача) Товару здійснюється шляхом заправки транспортного засобу і також в металеві паливні каністри Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця Талону, що є документом обов`язкової звітності і підставою для відпуску (передачі) Товару з АЗС в межах м. Києва, на відстані до 12 км, від місцезнаходження Замовника (м. Київ, Володимирська,24.), що обслуговують Талони Постачальника. Перелік АЗС з їх адресами міститься в додатку № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною (п. 3.4. договору).

Талон є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у Талоні об`єму і марки Товару, після чого всі обов`язки Сторін по погашеному Талону вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю Товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в Талоні (п. 3.6. договору).

Пунктом отримання Талонів за цим Договором є м. Київ, вул. Володимирська,24 (п. 3.7. договору).

Постачальник приймає на себе зобов`язання по зберіганню проданого Товару, вартість якого сторонами погоджена в п.2.1 Договору, та його передачі Покупцю (п. 4.1. договору).

Постачальник зобов`язаний передати Покупцю Товар по Талонах на момент їх подання через АЗС, що обслуговує талони Постачальника (п. 4.2. договору).

Постачальник зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити Товар відповідно до цін, у строки та на умовах встановлених цим Договором (п. 4.5. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором останні мають право стягнути одна з одної збитки в повному обсязі (п. 4.6. договору).

Відповідно до 4.7. договору Покупець має право приймати, а Постачальник зобов`язується передавати Товар по Талонам на АЗС Постачальника незалежно від строку, що сплинув з дня передачі Талонів по видатковій накладній Покупцю.

Згідно п. 5.1. договору у випадку порушення умов та невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України, в тому числі передбачену ч. 2. ст. 231 Господарського кодексу України.

У разі невиконання Постачальником зобов`язань, встановлених в пункті 1.4. цього Договору щодо передачі Покупцеві Талонів в строк не більше 5-ти днів з дати отримання заявки, Постачальник сплачує на користь Покупця штраф у розмірі 100% від розміру загальної вартості товару, зазначеного у заявці (п. 5.2. договору).

У випадку відмови у відпуску (передачі) Товару по Талонах на АЗС, протягом 5(п`яти) робочих днів без письмового попередження, Постачальник сплачує на користь Покупця штраф у розмірі 100% від розміру загальної вартості не відпущеного (не переданого) покупцеві Товару (п. 5.3. договору).

Сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов`язань за цим Договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання (п. 5.4. договору).

Сплачені штрафні санкції не звільняють Сторін від відшкодування завданих збитків/шкоди (п. 5.5. договору).

Даний Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 р., а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання Сторонами (п. 8.1 Договору).

На виконання Договору ТОВ ТЕНЕГІЯ складено видаткові накладні №0001/0001206 від 29.05.2024, №0001/0001588 від 04.07.2024, №0001/0001617 від 09.07.2024.

Згідно з видатковою накладною №0001/0001206 від 29.05.2024 р. Національним заповідником Софія Київська отримано талонів на бензин А-95 - 400 літрів, дизпаливо - 250 літрів на суму 32897,50 грн.

Відповідно до платіжного доручення №574 від 29.05.2024 року кошти у розмірі 32897,50 грн перераховані Національним заповідником Софія Київська на розрахунковий рахунок ТОВ ТЕНЕГІЯ.

Згідно з видатковою накладною №0001/0001588 від 04.07.2024 р. Національним заповідником Софія Київська отримано талонів на бензин А-95 - 300 літрів на суму 15300 грн.

Відповідно до платіжного доручення №709 від 05.07.2024 року кошти у розмірі 15300 грн перераховані Національним заповідником Софія Київська на розрахунковий рахунок ТОВ ТЕНЕГІЯ.

Згідно з видатковою накладною №0001/0001617 від 09.07.2024 р. Національним заповідником Софія Київська отримано талони на бензин А-95 - 210 літрів, дизпаливо - 300 літрів на суму 25707,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №726 від 11.07.2024 року кошти у розмірі 25707,00 грн перераховані Національним заповідником Софія Київська на розрахунковий рахунок ТОВ ТЕНЕГІЯ.

Таким чином, Заповідником отримано талонів на бензин А-95 - 910 л, на дизпаливо -550 л.

Заповідником використано талонів на бензин А-95 - 910 л та ДП - 260 л.

Залишок талонів на дизпаливо в Заповіднику становить 290 л на суму 14497,10 грн.

Покупець неодноразово намагався здійснити заправку своїх транспортних засобів Заповідника, проте АЗС не працювали, працівники заправок були відсутні на територіях АЗС. Таким чином, Позивачу не вдалося використати залишок талонів на дизпаливо та заправити свої транспортні засоби.

У зв`язку з тим, що у Заповідника залишилися наявні, непогашені талони (дизельне паливо - 290 л на суму 14497,10 грн), Заповідником підготовлено та направлено на адресу Відповідача претензію №1 від 11.03.2025 р. (вих.№ 87/01-19/04).

Претензію Позивачем надіслано на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення на суму 14729,10 грн.

У претензії №1 від 11.03.2025 р. Заповідником виставлено вимогу до ТОВ ТЕНЕГІЯ, перерахувати загальну суму заборгованості у розмірі 14729,10 грн (заборгованість у розмірі 14497,10 грн з ПДВ, пеня у розмірі 232,00 грн) на реквізити Заповідника.

Позивач зазначає, що претензія №1 від 11.03.2025 р. була вручена Відповідачу під розписку 18.03.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте претензія №1 Позивача Відповідачем була проігнорована, про результат розгляду претензії Відповідач Позивача не повідомляв, жодні заходи щодо відпуску (передачі) товару за талонами на АЗС АОТ в межах м. Києва відповідно до умов договору не вчиняв, у зв`язку з чим Національний заповідник Софія Київська вирішив звернутися до суду за захистом своїх прав та обов`язків.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила № 1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів. (абз. 2 п. 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У пунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Суд зазначає, що підписання сторонами видаткових накладних №0001/0001206 від 29.05.2024, №0001/0001588 від 04.07.2024, №0001/0001617 від 09.07.2024 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує передачу талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видаткових накладних №0001/0001206 від 29.05.2024, №0001/0001588 від 04.07.2024, №0001/0001617 від 09.07.2024.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар, а саме:

- дизельне паливо у кількості 550 літрів загальною вартістю 27494,50 грн;

- бензин у кількості 910 літрів загальною вартістю 46410,00 грн.

За умовами договору передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді дизельного палива у кількості 550 літрів загальною вартістю 27 494,50 грн та бензину у кількості 910 літрів загальною вартістю 46 410,00 грн., по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар становить 290 л на загальну суму 14 497,10 грн, яка є предметом даного спору.

Відповідач, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надав.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18.

Поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 14 497,10 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми пені та штрафу 7%

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Для застосування штрафних санкцій відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України необхідною умовою є: віднесення хоча б однієї сторони до суб`єкта господарювання державного сектора економіки; якщо порушення зобов`язання пов`язане з виконанням державного контракту; виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

В той же час, аналіз частини другої статті 231 Господарського кодексу України свідчить, що визначені нею розміри штрафних санкцій застосовуються лише якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно п. 5.1. договору у випадку порушення умов та невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України, в тому числі передбачену ч. 2. ст. 231 Господарського кодексу України.

У даному випадку, сторонами в пункті 8.2. погоджено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник (відповідно до ч. 2. ст. 231 ГКУ) сплачує замовнику пеню у розмірі 0.1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відтак, оскільки відповідач допустив порушення строку поставки товару, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства та пункту 5.1 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 116,28 грн за період з 18.02.2025 по 05.05.2025 та штраф 7% в сумі 127,89 грн за період з 21.03.2025 по 05.05.2025.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу та пені за заявлений період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Згідно з частинами 1-3 статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 січня 2025 року - 3028,00 грн.

З огляду на ціну позову, що визначена позивачем (15 741,27 грн), розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання до суду цього позову, складає 2 422,40 грн, з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 (оскільки позов подано через підсистему ЄСІТС Електронний суд).

На підставі платіжної інструкції №386 від 29.04.2025 за подання позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, тобто, у більшому розмірі, ніж встановлено законом (передплата складає 605,60 грн).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно із статтею 129 Господарського процесуально кодексу України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн покладається на відповідача, інша частина судового збору в розмірі 605,60 грн може бути повернута позивачу з державного бюджету за наявності відповідного клопотання в порядку пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Суд також інформує позивача, що 07.01.2025 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 за № 1888/43233. Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, ) на користь Національного заповідника "СОФІЯ КИЇВСЬКА" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 24, ) попередню оплату вартості пального у розмірі 14 497,10 грн., пеню у розмірі 1 116,28 грн, штраф у розмірі 127,89 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 30.06.2025.

Суддя В.Г. Бєлік