РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2025Справа № 904/25/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 904/25/25

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

до Громадської спілки "Спілка жінок України" (Україна, 01024, м. Київ, вул. Банкова, буд. 3, оф. 32; ідентифікаційний код: 20065987) в особі Представництва громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області (Україна, 49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 25, оф. 16; ідентифікаційний код ВП: 44472925)

про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

позивач: ОСОБА_1.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Громадської спілки "Спілка жінок України" в особі Представництва громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в які просить суд:

- визнати недійсним рішення Громадської спілки "Спілка жінок України", оформлене Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Громадської спілки "Спілка жінок України" в частині підпункту 3 пункту 3 про призначення керівником Представництва Громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області ОСОБА_1, з моменту його складання 19.01.2022;

- зобов`язати Громадську спілку "Спілка жінок України" виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про керівника відокремленого підрозділу - Представництва Громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 вказану позовну заяву та додані до неї документи було передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

15.04.2025 позивачем сформовано в системі "Електронний суд" заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, яка 16.04.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/25/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.05.2025.

У підготовче засідання 28.05.2025 з`явилась позивач, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 28.05.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2025, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що судове засідання у справі № 904/25/25 призначено на 25.06.2025.

У судове засідання 25.06.2025 з`явилась позивач, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

Позивач надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала.

У судовому засіданні 25.06.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.1991 було здійснено державну реєстрацію Громадської спілки "Спілка жінок України" (далі - Спілка), про що 27.05.2005 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зроблено запис номер 0008993.

19.01.2022 відбулось засідання Ради Громадської спілки "Спілка жінок України", до порядку денного якого було включено, зокрема, питання створення двадцяти п`яти представництв Спілки та призначення їх керівників.

Рішенням Громадської спілки "Спілка жінок України", оформленим Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Громадської спілки "Спілка жінок України", вирішено, зокрема, створити Представництво Спілки у Дніпропетровській області (далі - Представництво) (пп. 3 п. 2) та призначити керівником Представництва Спілки у Дніпропетровській області ОСОБА_1. (пп. 3 п. 3).

Позивач вважає, що рішення Спілки, оформлене Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Спілки, в частині призначення її керівником Представництва, є незаконним і підлягає визнанню недійсним, зважаючи на відсутність її згоди на призначення на посаду.

26.05.2022 позивач звернулась до Президента Спілки (на електронну адресу ) з вимогою від 26.05.2022, в якій вимагала виключити її з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як керівника Представництва.

29.05.2022 позивачу надійшла відповідь на вимогу, в якій зазначалось, що вимога позивача буде розглянута найближчим часом.

05.07.2022 позивач повторно звернулась до відповідача з вимогою, в якій вимагала виключити її з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як керівника Представництва.

Факт направлення вимоги на адресу місцезнаходження відповідача підтверджується накладною №588 та описом вкладення до листа.

З огляду на невжиття відповідачем заходів щодо виключення відомостей про позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати недійсним рішення Спілки, оформлене Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Спілки, в частині призначення її керівником Представництва та виключити відповідні відомості з реєстру.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань регламентовані Законом України "Про громадські об`єднання".

Відповідно до частин 1-3, 5 статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка.

Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

У статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання" передбачені принципи утворення і діяльності громадського об`єднання. Громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: добровільності; самоврядності; вільного вибору території діяльності; рівності перед законом; відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); прозорості, відкритості та публічності. Добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об`єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об`єднання або припиненні членства (участі) в ньому. Самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом (частини 1-3 статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання").

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про громадські об`єднання" статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи.

У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону.

Отже, статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 911/1744/23.

Судом встановлено, що ІХ черговою Звітно-виборною Конференцією Спілки від 10.01.2022 було затверджено Статут Спілки у новій редакції.

Відповідно до п. 4.3 Статуту відповідача ніхто не може бути примушений до вступу у Спілку. Належність чи неналежність до Спілки не може бути підставою для обмеження прав і свобод будь-якої особи або для надання їй органами влади зі статусом юридичної особи, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування будь-яких пільг та переваг.

Відповідно до п. 4.4 Статуту відповідача прийом у члени Спілки здійснюється на підставі письмової заяви на ім`я Президента, яке приймається протягом місяця з дня подання відповідної заяви. Президент має право відмовити у прийнятті особи в члени Спілки. Президент має право делегувати право прийняття в члени Спілки відокремленим підрозділам Спілки або іншим статутним органам.

Згідно з п. 5.4 Статуту Рада Спілки є керівним органом Спілки на період між Конференцією та виконує функції з управління його поточною, організаційною діяльністю, обирається терміном на 3 роки.

Відповідно до п. 9.1 Статуту спілка може мати відокремлені підрозділи, які не є юридичним особами та утворюються за рішенням Ради.

Відповідно до п. 9.2 Статуту керівники та зміни про відокремлені підрозділи Спілки затверджуються Радою за поданням Президента. Керівники обираються строком на 3 роки і діють на підставі довіреності.

Статтею 13 Закону України "Про громадські об`єднання" визначено, що громадське об`єднання зі статусом юридичної особи може мати відокремлені підрозділи, які утворюються за рішенням відповідного керівного органу громадського об`єднання згідно із статутом, у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відокремлені підрозділи громадського об`єднання не є юридичними особами, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відокремлені підрозділи громадського об`єднання утворюються та здійснюють свою діяльність на основі статуту громадського об`єднання.

Як встановлено судом, рішенням Спілки, оформленим Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Спілки, було вирішено, зокрема, створити Представництво Спілки у Дніпропетровській області (пп. 3 п. 2 рішення).

При цьому, керівником Представництва призначено позивача (пп. 3 п. 3 рішення).

Надалі, 29.12.2024 було здійснено державну реєстрацію Представництва у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 20 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, а саме дані про відокремлені підрозділи юридичної особи: ідентифікаційний код відокремленого підрозділу; найменування відокремленого підрозділу; місцезнаходження відокремленого підрозділу; види діяльності відокремленого підрозділу; відомості про керівника відокремленого підрозділу: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата народження, дата призначення та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником відокремленого підрозділу (телефон та/або адреса електронної пошти)), наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи; відомості про членів керівних органів: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку - для відокремленого підрозділу громадського формування; відомості про належність відокремленого підрозділу юридичної особи, що припиняється шляхом злиття, приєднання, поділу або перетворення, до юридичної особи - правонаступника; інформація для здійснення зв`язку з відокремленим підрозділом: телефон та адреса електронної пошти.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо Представництва, з зазначенням його керівника - голови представництва ОСОБА_1.

При цьому, зі змісту наявної в матеріалах справи копії листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 934/8.15-24/вх.699/8-24 від 08.01.2024 вбачається, що відповідно до матеріалів реєстраційної справи для державної реєстрації створення Представництва подавалися наступні документи: Заява (форма 5) щодо державної реєстрації відокремленого підрозділу юридичної особи від 20.01.2022;. Протокол засідання Ради Організації від 19.01.2022 № 1; Структура власності від 19.01.2022.

Водночас, наказ про призначення позивача на посаду керівника Представництва, Положення про Представництво та статут Спілки для державної реєстрації створення Представництва не подавалися.

Зазначені обставини також підтверджуються Описом документів з реєстраційної справи щодо Представництва.

Зважаючи на викладене, позивач вказує, що оскаржуване рішення порушує її права.

Суд зазначає, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/375/17, від 16.10.2019 у справі № 909/556/18, від 01.09.2022 у справі № 922/2402/21, від 19.04.2023 у справі № 916/4097/21 та від 06.09.2023 у справі № 910/1942/22.

Рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом органу управління юридичної особи, а не одностороннім правочином, оскільки приймається загальними зборами учасників, які не є ні суб`єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є рішення загальних зборів учасників господарського товариства і договором, тому що приймається не за домовленістю всіх учасників товариства, а більшістю їх голосів (постанова Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2688/17).

Закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто такі рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлене інше.

Існування презумпції прямо випливає з правової природи таких рішень, які є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами) та не можуть за будь-яких підстав автоматично вважатися недійсними за відсутності відповідного судового рішення. До моменту визнання рішення недійсним в судовому порядку юридична сила такого рішення не може ставитися під сумнів.

Таким чином, ефективним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є саме визнання недійсним рішення уповноваженого органу відповідача, яке таке право порушило.

У постанові від 28.10.2020 у справі № 924/641/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Таким чином, достатніми підставами для визнання недійсним рішення уповноваженого органу Спілки є порушення ним прав та інтересів позивача, а також невідповідність приписам закону.

Позивач зазначає, що вона не є учасником Спілки та не подавала письмову заяву на вступ до неї, як і заяву про призначення її на посаду керівника Представництва, як відокремленого підрозділу відповідача.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження участі позивача у Спілці та бажання останньої стати керівником Представництва, призначення позивача на посаду фактично суперечило її волевиявленню та зумовило виникнення у неї певних обов`язків, пов`язаних з призначенням на посаду.

Зважаючи на відсутність будь-яких заперечень щодо вказаних обставин з боку відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсним рішення Спілки, оформленого Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Спілки, в частині призначення позивача керівником Представництва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу.

Відтак, дане рішення суду, яким визнано недійсним рішення уповноваженого органу Спілки, є достатньою підставою для внесення змін до в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань шляхом виключення відомостей про керівника відокремленого підрозділу - Представництва Громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області - ОСОБА_1.

За приписами частин 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України пов`язує змагальність сторін зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін - це встановлена законом можливість реалізації та практична реалізація наданих їм процесуальних прав при безумовному виконанні покладених на них процесуальних обов`язків на всіх стадіях судового процесу за участю компетентного суду.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак позов підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Громадської спілки "Спілка жінок України" (Україна, 01024, м. Київ, вул. Банкова, буд. 3, оф. 32; ідентифікаційний код: 20065987), оформлене Протоколом № 1 від 19.01.2022 Засідання Ради Громадської спілки "Спілка жінок України" в частині підпункту 3 пункту 3 про призначення керівником Представництва Громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області ОСОБА_1.

3. Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про керівника відокремленого підрозділу - Представництва Громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області (Україна, 49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 25, оф. 16; ідентифікаційний код ВП: 44472925) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

4. Стягнути з Громадської спілки "Спілка жінок України" (Україна, 01024, м. Київ, вул. Банкова, буд. 3, оф. 32; ідентифікаційний код: 20065987) в особі Представництва громадської спілки "Спілка жінок України" у Дніпропетровській області (Україна, 49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 25, оф. 16; ідентифікаційний код ВП: 44472925) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.07.2025.

Суддя О.В. Нечай