ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 червня 2025 року Справа № 915/1006/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», вул. Олександрівська, 35, м. Запоріжжя, 69063,

електронна пошта:

представник позивача, адвокат Неудачін Роман Володимирович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради, вул. Центральна, 50, село Мигія, Первомайський р-н, Миколаївська обл., 55223,

електронна пошта:

про: стягнення 489 607,72 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» позовною заявою № 2381 від 24.06.2025 (вх. № 9473/25 від 24.06.2025), в якій просить суд:

1. Стягнути з ВІДДІЛУ ОСВІТИ, КУЛЬТУРИ, СПОРТУ ТА ТУРИЗМУ МИГІЇВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ (ідентифікаційний код юридичної особи: 43470230, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 55223, Миколаївська обл., Первомайський р-н, село Мигія, вул. Центральна, будинок 50) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 42093239, місцезнаходження юридичної особи: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) заборгованість за договором № 25/08 про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2024, у розмірі:

489 607 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч шістсот сім) грн. 72 коп., з яких:

- 481 449 (чотириста вісімдесят одна тисяча чотириста сорок дев`ять) грн. 46 коп. за період з 01.04.2025 по 30.04.2025;

- 3% річних - 1 899 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 42 коп. за період з 26.04.2025 по 12.06.2025;

- інфляційні втрати - 6 258 (шість тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. 84 коп. за період з 01.05.2025 по 31.05.2025.

- відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України органом (особою), що буде виконувати рішення, здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 481 449 (чотириста вісімдесят одна тисяча чотириста сорок дев`ять) грн. 46 коп., починаючи з 13.06.2025 (наступний день за останнім днем нарахованих 3% річних) і до моменту остаточного виконання рішення суду.

2. Стягнути з ВІДДІЛУ ОСВІТИ, КУЛЬТУРИ, СПОРТУ ТА ТУРИЗМУ МИГІЇВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ (ідентифікаційний код юридичної особи: 43470230, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 55223, Миколаївська обл., Первомайський р-н, село Мигія, вул. Центральна, будинок 50) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 42093239, адрес: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) судовий збір у розмірі - 5 875 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять тисяч) грн. 30 коп.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначає про те, що між позивачем та відповідачем відбулось укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2025 - 30.04.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст.ст. 205, 530, 610-612, 625, 629, 634, 640, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 181. 193, 203, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п. 4.3, 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (зі змінами) та умовами договору.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява № 2381 від 24.06.2025 (вх. № 9473/25 від 24.06.2025) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

По-перше, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту даної норми можна зробити висновок, що розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (викладений в позовній заяві чи у вигляді окремого документа), є невід`ємною частиною позовної заяви та теж повинен бути оформлений відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 ГПК України.

Всупереч наведеному, долучені до матеріалів позовної заяви розрахунки заявлених до стягнення сум (розрахунок суми боргу за спожиту електричну енергію, розрахунок суми інфляційних нарахувань та розрахунок суми 3 % річних) підписані особою (начальник відділу договірних відносин та публічних закупівель Петро Стрижак), на підтвердження повноважень якої діяти від імені позивача не надано жодних доказів.

Так, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на те, що згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Як уже було наведено, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у начальника відділу договірних відносин та публічних закупівель Петра Стрижака діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», у тому числі шляхом підписання розрахунків позовних вимог.

Таким чином, позивачем оформлено позовну заяву без дотримання вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід надати суду розрахунки заявлених до стягнення сум (розрахунок суми боргу за спожиту електричну енергію, розрахунок суми інфляційних нарахувань та розрахунок суми 3 % річних), належним чином оформлені та підписані особою, уповноваженою на вчинення дій процесуального характеру від імені позивача (з підтвердженням таких повноважень).

По-друге, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, за текстом позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» не наведено викладу обставин щодо виставлення позивачем відповідачу рахунків у порядку передбаченому положеннями п. 5.6 Договору про постачання електричної енергії споживачу № 25/08 від 27.12.2024 та п. 2 Комерційної пропозиції (Додаток № 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 25/08 від 27.12.2024).

Крім того, надаючи до позовної заяви копію акту прийняття-передавання товарної продукції на суму 481 449,46 грн (підписаний в односторонньому порядку позивачем), товариство не наводить викладу обставин щодо не підписання такого акту з боку відповідача.

Таким чином, позивачем оформлено позовну заяву без дотримання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід здійснити виклад обставин та зазначення доказів, з урахуванням встановлених недоліків.

По-третє, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надіслання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно п.36 та п.78 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того надається опис вкладення, зразок бланка такого опису затверджується уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі зв`язку, бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Обидва примірники опису підписуються відправником. Працівник об`єкта поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є - оригінали опису вкладення до поштового відправлення, який повинен містити вичерпний перелік (поіменний) найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням. Також, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, належним надісланням сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи буде надсилання електронних документів до їх електронного кабінету.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача позовної заяви № 2381 від 24.06.2025 з додатками.

В обґрунтування не надсилання позовної заяви № 2381 від 24.06.2025 з додатками відповідачу, позивач посилається на абз.2 ч.7 ст.42 ГПК України, яким визначено, що якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Вказує, що відповідач не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», а позивач в ній зареєстрований, тому копія позовної заяви з додатками на адресу відповідача не направляється.

Судом враховано вимоги ч. 7 ст.42 ГПК України, якою унормовано, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятись з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи, відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу, зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Водночас, суд, звертає увагу позивача, на те що абзац 2 ч. 7 ст. 42 ГПК України, за наявності абз. 1 ч. 7 ст. 42 ГПК України, не звільняє вказане товариство від обов`язку виконання вимог ст.ст. 164, 172 ГПК України.

Статті 13, 14 ГПК України гарантують те, що господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справі Лазаренко та інші проти України (№70329/12, п. 37) Європейський суд зазначав, що принцип змагальності та принцип РІВНОСТІ сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява № 10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява № 24724/94, п. 83-89).

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття право на справедливий суд, що гарантоване Конвенцією.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Так, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України (заява № 7460/03) та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі Гурепка проти України №2 (заява № 38789/04) наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом; у розумінні справедливого балансу кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справі Ankerl v. Switzerland від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38).

Враховуючи викладене, задля належного захисту своїх прав, відповідач має бути обізнаним про наявність відповідної справи у суді (подання позовної заяви позивачем).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не додержано вимоги п.1 ч.1 ст.164 та ч.1 ст.172 ГПК України, а саме не надано доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід надати суду докази направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.

По-четверте, відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається існування у спірних правовідносинах акту прийняття-передавання товарної продукції на суму 198 230,48 грн, рахунків на оплату № 25250319 від 10.04.2025, № 25250319 від 08.04.2025, однак позивач не надає суду вказаних документів в якості доказів.

Таким чином, позивачем оформлено позовну заяву без дотримання вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» № 2381 від 24.06.2025 (вх. № 9473/25 від 24.06.2025) - залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О.Семенчук