ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Справа№ 911/2116/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Валентинова О.М.

від відповідача: Маслюк А.А

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.04.2025, повний текст якої складено та підписано 23.04.2025

у справі № 911/2116/24 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

до Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут»

за участю третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

за участю третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут»

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Рух справи

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ (далі по тексту - ДПЗД "Укрінтеренерго") через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 09.08.2024 до Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу "Васильківський фаховий коледж Національного авіаційного університету", (далі по тексту - Васильківський фаховий коледж НАУ), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість сумі 2 106 383,77 грн, з яких:

1 842 886,86 грн - сума основного боргу, яка складає несплачену вартість спожитої електроенергії за жовтень 2023 року відповідно до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", за Актом №048301 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період жовтень 2023 від 31.10.2023 та рахунком №78/09/О10/55962 від 09.11.2023;

171 542,02 грн - 15% річних, нарахованих відповідно до положень п 7.4 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

91 954,89 грн - інфляційних втрат, нарахованих відповідно до п 7.4 розділу 7 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.12.2024 у справі №911/2116/24 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 842 886,86 грн основного боргу, 168 512,61 грн процентів річних, 91 954,89 грн інфляційних втрат.

На примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2024 у справі №911/2116/24 видано відповідний наказ.

Короткий зміст заяви про відстрочення виконання рішення

03.04.2025 відповідач подав заяву про відстрочення виконання рішення, у якому просить суд відстрочити виконання рішення у справі №911/2116/24 від 09.12.2024 (повний текст рішення складено 16.12.2024) строком на один рік до 01 квітня 2026 року.

Заяву обґрунтовано тим, що:

- Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (далі КАІ) створено у формі державного некомерційного підприємства і належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України. КАІ є неприбутковою організацією, що підтверджується витягом з реєстру неприбуткових установ та організацій від 04.12.2024 №35541/АП/26-15-58-06-06;

- наказом Міністерства освіти і науки України від 20.03.2025 №479 КАІ визначено важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

- КАІ не несе вини в утворенні заборгованості, яка стягнута рішенням суду, позаяк з 24.02.2022 навчальний заклад тимчасово припинив свою діяльність на території спірного об`єкту, споживачем електроенергії на об`єкті відповідача з 24.02.2022 виступала військова частина НОМЕР_1 , у зв`язку з чим університет має намір звернутися з регресним позовом до військової частини, як фактичного споживача електричної енергії;

- відстрочка виконання судового рішення надасть КАІ можливість підготувати необхідні матеріали та подати регресний позов;

- враховуючи статус об`єкта критичної інфраструктури, неприбутковий статус організації та особливості фінансово-господарської діяльності державного некомерційного підприємства, його залежність від бюджетного фінансування і необхідність затвердження змін до фінансового плану для здійснення значних незапланованих видатків (а фактично проходження процедур виділення додаткового цільового фінансування) для здійснення виплат за зазначеним судовим рішенням, його виконання одномоментно і в найкоротші терміни є неможливим для КАІ.

18.04.2025 відповідач подав уточнення та додаткові пояснення до заяви про відстрочення виконання рішення, в який зазначив про механічну помилку стосовно дати кінця відстрочки, у зв`язку з чим просить суд відстрочити виконання рішення строком на один рік до 16.12.2025. Окрім того, відповідач довів до відома суд, що у пов`язаній справі №911/1513/24 задоволено заяву КАІ про відстрочення виконання рішення.

Заперечення позивача

Заперечення позивача мотивовані тим, що КАІ не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, зокрема відсутності коштів на рахунках, відсутності майна, на яке може бути звернуто стягнення, наявність реальної загрози банкрутства. Позивач, як і відповідач є підприємством критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Крім того, ДПЗД «Укрінтеренерго» включено переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду, що оскаржується

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 заяву Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» від 03.04.2025 про відстрочення виконання рішення від 09.12.2024 у справі №911/2116/24 залишено без задоволення.

Ухвала суду, з посиланням на ст.ст. 74, 331, 326 ГПК України, мотивована тим, що матеріали заяви про відстрочення виконання рішення, а також заяви про уточнення, не містять жодних доказів неможливості виконання рішення суду у справі №911/2116/24. Саме по собі запровадження воєнного стану не свідчить про настання обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду. Робота в умовах триваючої збройної агресії рф проти України є виключно важким негативним фактором, який впливає на функціонування обох сторін та не є підставою для створення відповідачу, щодо якого у судовому порядку встановлено факт прострочення грошових зобов`язань, більш сприятливих умов у порівнянні з позивачем, щодо якого у судовому порядку встановлено порушення прав з боку відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена відповідачем заява про відстрочення виконання судового рішення не відповідає принципам пропорційності та співмірності, матеріали заяви не містить доведених, обґрунтованих обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому відмовив у її задоволенні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відстрочити виконання рішення у справі №911/2116/24 від 09.12.2024 строком на один рік до 16 грудня 2025 року.

Апелянт вважає, що в оскаржуваній Ухвалі допущено порушення норм процесуального права, а саме пункту 1 ч.3 статті 2 та ч.4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, в свою чергу призвели до порушення Судом частин 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, апелянт зазначив, що:

- судом надається перевага практиці (рішенням) ЄСПЛ за участю інших країн (Італії, Греції), натомість практика ЄСПЛ за участю України («проти України), наведена вище, не береться до уваги;

- Відповідач є некомерційною організацією (докази чого надано суду) та об`єктивно не може самостійно розпоряджатися своїми активам та фінансами, оскільки фінансується з держбюджету, а бюджетним законодавством України передбачені тривалі бюрократичні процедури щодо зміни фінансового плану видатків, який формується в межах календарного року;

- з`ясування судом дотримання справедливого балансу інтересів сторін у спорі звелося судом до спроби урівняти ризиковість фінансових втрат для Позивача і Відповідача з огляду на те, що обоє мають статус критичних підприємств. Проте такі висновки є неспівмірними, оскільки Позивач є підприємством, що веде комерційну діяльність та може цілковито контролювати свої активи (прибутки), розпоряджатися ними та планувати їх використання самостійно.

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач просить у задоволення апеляційної скарги відмовити.

Відзив мотивований тим, що фактично відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду:

- відсутності коштів на рахунках;

- відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення;

- наявності реальної загрози банкрутства.

Також позивач зазначив, що невиконання контрагентами своїх зобов`язань перед боржником не є безумовними підставами для відстрочення виконання рішення суду.

Таким чином, обставини, на які посилається боржник у своїй заяві про відстроченні виконання рішення, не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України, а є лише способом для затягування виконання рішення суду у даній справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Демидова А.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №911/2116/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

21.05.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.04.2025 у справі №911/2116/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 23.06.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 16.06.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 16.06.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні 23.06.2025 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

В судове засідання 23.06.2025 представники третіх осіб не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залиши без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті постанови

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про залишення без задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення виходячи з наступного.

За приписами статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1). Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2). Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3). Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4). Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5). Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч.7).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, interalia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

У зв`язку з тим, що розстрочка/відстрочка подовжує період відновлення порушеного права позивача, при її наданні суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати інтереси як заявника, так і позивача.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Згідно матеріалів справи, 09.12.2024 Господарський суд Київської області прийняв рішення у справі № 911/2116/24, яким позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 1 842 886,86 грн основного боргу, 168 512,61 грн процентів річних, 91 954,89 грн інфляційних втрат.

27.03.2025 на виконання цього рішення було видано відповідний наказ.

Судове рішення до теперішнього часу не виконано.

Звернувшись 03.04.2025 із заявою про відстрочення виконання рішення заявник - Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (далі КАІ) послався на те, що він є неприбутковою організацією та не несе вини в утворенні заборгованості, оскільки з 24.02.2022 він тимчасово припинив свою діяльність на території спірного об`єкту, а споживачем електроенергії на об`єкті відповідача з 24.02.2022 виступала військова частина НОМЕР_1 . Також відповідач вказував на його залежність від бюджетного фінансування і необхідність затвердження змін до фінансового плану для здійснення значних незапланованих видатків.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд враховує такі обставини:

- ступінь вини відповідача у виникненні спору;

- тяжке матеріальне становище сторони;

- надзвичайні події.

Отже, у заяві необхідно чітко і детально обґрунтувати наявність обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення. До заяви необхідно додати належні та допустимі докази, що підтверджують зазначені обставини.

Дослідивши заяву відповідача, а також подані ним документи в їх сукупності, які подані на підтвердження своєї заяви (а.с. 193-202, т. 2), за результатами апеляційного перегляду, не встановлено підстав для відстрочення судового рішення.

Посилання скаржника на те, що він є некомерційною організацією та об`єктивно не може самостійно розпоряджатися своїми активам та фінансами, оскільки фінансується з держбюджету, а бюджетним законодавством України передбачені процедури щодо зміни фінансового плану видатків, який формується в межах календарного року не є обставинами, яка ускладнює або робить неможливим виконання рішення суду. Запровадження воєнного стану саме по собі також не є обставиною, яка ускладнює або робить неможливим виконання рішення суду. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з цього приводу.

Колегія констатує, що питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів всіх сторін, які приймають участь у справі. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України. До того ж, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд зобов`язаний також ураховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Суд першої інстанції врахував наведене та вказав, що наведені у заяві Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» підстави для відстрочення виконання рішення суду не є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Колегія суддів вважає вірним посилання суду першої інстанції про те, що матеріали заяви про відстрочення виконання рішення, а також заяви про уточнення, не містять жодних доказів неможливості виконання рішення суду у справі №911/2116/24, а обставини, на які боржник посилається в її обґрунтування, не є тими обставинами, з якими законодавець пов`язує можливість задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду в судовому порядку.

Ураховуючи наведені обставини і приписи закону суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник не спростував законних і обґрунтованих висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2024 у справі №911/2116/24.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Київської області від 21.04.2025 у справі №911/2116/24 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 227, 229, 234, 236 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.04.2025 у справі №911/2116/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 01.07.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

А.М. Демидова