ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 Справа № 914/1249/25

За позовом: Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області,

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Бродівське лісове господарство ДСГП Ліси України, м. Броди Львівської області,

про стягнення 95'249,71 грн шкоди.

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

За участю представників:

прокурор: М. Місінська,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області до Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Бродівське лісове господарство ДСГП Ліси України" про стягнення 95'249,71 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.04.2025 року справу № 914/1249/25 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі та встановлено прокурору і позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановлено відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Повідомлено сторін, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а прокурор та позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

25.04.2025 позивач подав заяву про підтримання позовних вимог; просив розгляд справи проводити без присутності представника міської ради.

06.05.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості.

13.05.2025 прокурор подав відповідь на відзив.

19.05.2025 відповідач подав заяву про заміну відповідача, у якій зазначив, що відповідно до наказу ДП «Ліси України» №1855 від 18.10.2024 «Про припинення філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України», філія «Бродівське лісове господарство» припиняється шляхом її закриття. Згідно пункту 3 даного наказу директору філії «Бродівське лісове господарство» слід здійснити відповідні дії щодо припинення філії «Бродівське лісове господарство», серед яких, в тому числі: забезпечити передачу активів та пасивів до філії «Карпатський лісовий офіс» згідно із затвердженим передавальним актом; забезпечити передачу документів філії «Бродівське лісове господарство» та державних підприємств, правонаступником яких є ДП «Ліси України» згідно номенклатури справ ДП «Ліси України» до філії «Карпатський лісовий офіс» з урахуванням термінів зберігання. Наказом ДП «Ліси України» від 31.12.2024 №2340 «Про затвердження передавальних актів філій, що координуються Карпатським лісовим офісом», затверджено передавальні акти (в т.ч. філії «Бродівське лісове господарство») активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше. Передача активів, пасивів та документації філії «Бродівське лісове господарство» відбулась до філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України». Наказом ДП «Ліси України» №773 від 04.04.2025, затверджено Положення про філію

«Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» (в новій редакції). З огляду на вищезазначене, у зв`язку із змінами структури відокремлених підрозділів ДП «Ліси України» належним відповідачем у справі № 914/1249/25 є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛісиУкраїни».

21.05.2025 прокурор подав заперечення на клопотання про заміну відповідача, у якому зазначив, зокрема, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 20.05.2025 встановлено, що на цей час філія «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» зареєстрована та відсутні відомості щодо закриття останньої. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави у задоволенні клопотання представника ДСГП «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» про заміну відповідача у справі № 914/1249/25.

09.06.2025 суд відклав судове засідання на 23.06.2025 у зв`язку з неявкою відповідача.

Прокурор у судове засідання 30.06.2025 з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві; зазначив, що розгляд справи можна здійснювати без участі представників сторін, адже позиція їх зрозуміла та відображена у заявах по суті справи.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Згідно пункту 1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, оскільки сторони було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, позиція сторін чітко відображена у документах по суті справи, суд розглянув справи за їх відсутності.

У судовому засіданні 23.06.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи прокурора та позивача: Золочівською окружною прокуратурою Львівської області здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, під час якого виявлено незаконну рубку семи дерев породи «дуб звичайний»; у результаті цього заподіяно шкоду у розмірі 95249,71 грн., що підтверджено висновком експерта; обов`язок щодо відшкодування такої шкоди несе ДСГП «Ліси України» в особі філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» як правонаступник Державного підприємства «Бродівське лісове господарство»; вина відповідача полягає у недотриманні вимог лісового законодавства, оскільки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 19, п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України відповідач як постійний лісокористувач не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконної рубки; цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами; лише факт подання заяви у правоохоронні органи щодо вчинення кримінального правопорушення не свідчить про відсутність вини постійного лісокористувача; у випадку наявності обвинувального вироку у межах кримінального провадження, відповідач зможе звернутися з регресною вимогою у судовому порядку до винної особи; Бродівською міською радою не вжито належних заходів щодо захисту інтересів держави, зокрема, не подано до суду відповідну позовну заяву, що в свою чергу вказує на неналежний захист органом місцевого самоврядування порушених інтересів держави, тому у прокурора виникають обґрунтовані підстави на звернення до суду із даною позовною заявою.

Аргументи відповідача: працівниками державної лісової охорони, з метою забезпечення охорони лісових насаджень від незаконних рубок, під час обстеження лісових насаджень було виявлено незаконну рубку дерев у кв. 25 вид. 2 Бродівського лісництва, про що невідкладно проінформовано правоохоронні органи задля проведення останніми розслідування за даним фактом; за фактом вчиненої невідомими особами незаконної порубки 29.03.2017 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, однак за клопотанням прокурора Золочівської окружної прокуратури від 27.11.2024 згадане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності щодо притягнення до кримінальної відповідальності; нормами ЛК України не передбачено відповідальності за незабезпечення охорони та збереження лісу; неналежна охорона лісу, відповідно до норм чинного законодавства України, не є лісовим правопорушенням, яке тягне за собою матеріальну відповідальність за неналежне здійснення контролю за збереженням лісу; позивач не зазначає, які саме заходи охорони лісів не було вчинено відповідачем з метою збереження лісів від незаконних порубок; постійний лісокористувач вживав ряд заходів з метою забезпечення належної охорони лісу, спрямованих на збереження лісу та попередження незаконної порубки лісу; прокурор не вказує, які конкретно заходи, які дії не було здійснено/вчинено відповідачем; негайне реагування за фактом незаконної порубки лісу та вжиття вищезазначених заходів з охорони лісу спростовують твердження прокурора; при подачі позову прокурором не доведено належним чином бездіяльність Бродівської міської ради.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Золочівською окружною прокуратурою Львівської області здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000172 від 29.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом незаконної рубки семи дерев породи «дуб звичайний» у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва Державного підприємства «Бродівське лісове господарство». Відповідно до акту 2БР огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 29.03.2017, складеного інженером охорони і захисту лісу ДП «Бродівське лісове господарство», за участі інших працівників цього підприємства, та протоколу огляду місця події від 29.03.2017, складеного слідчим СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, за участі понятих, спеціаліста та інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство», у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» виявлено незаконну рубку семи дерев породи «дуб звичайний».

За результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної експертом Львівського НДЕКЦ МВС України у Львівській області у кримінальному провадженні № 0000172 від 29.03.2017, складено висновок експерта №СЕ-19/114-23/16486-ФХЕД від 28.02.2024, відповідно до якого проведення рубки семи дерев породи «дуб звичайний» у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва ДП «Бродівське лісове господарство» з недотриманням вимог природоохоронного законодавства підтверджується та розмір шкоди (збитків), завданих незаконною порубкою (знищенням) об`єктів рослинного світу, становить 95249,71 грн.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 13.01.2025 у справі № 439/2534/24 кримінальне провадження №0000172 від 29.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлено осіб, які вчинили незаконну рубку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання реформування управління лісової галузі» від 07.09.2022 №1003 утворено Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» () та приєднано до нього спеціалізовані державні лісогосподарські підприємства, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у складі ДСГП «Ліси України» діє філія «Бродівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Згідно із п.1 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.11.2022 №966 «Про припинення Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення», припинено Державне підприємство «Бродівське лісове господарство» () шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДСГП «Ліси України» (). На базі Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» створено філію «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України». Пунктом 6 наказу визначено термін припинення Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» до 20.01.2023. Відповідно до п. 8 наказу ДСГП «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Бродівське лісове господарство». Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 17.01.2023 № 154 «Про затвердження передавального акту Держаного підприємства «Бродівське лісове господарство» затверджено передавальний акт Держаного підприємства «Бродівське лісове господарство». У подальшому, згідно із наказом ДСГП «Ліси України» від 17.01.2023 № 320 «Про закріплення майна за філією «Бродівське лісове господарство» закріплено за філією «Бродівське лісове господарство» майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 17.01.2023 № 154 «Про затвердження передавального акту Державного підприємства «Бродівське лісове господарство».

Таким чином, правонаступником майна, прав та обов`язків Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» є ДСГП «Ліси України» в особі філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України». Саме дану особу прокурор визначив відповідачем у позові.

Як уже відзначалося вище, відповідач подавав заяву, у якій просив замінити відповідача ДСГП «Ліси України» в особі філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на ДСГП «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Суд звертає увагу відповідача, що згідно ст.48 ГПК України заміна відповідача відбувається виключно за клопотанням позивача. Сам відповідач подавати клопотання про свою заміну не вправі.

У даному випадку позивач та прокурор не подавали клопотання про заміну відповідача, а прокурор ще й заперечував проти такої заміни. Крім того, відповідно до інформації з ЄДРЮОФОПГО на даний час філія «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» зареєстрована та відсутні відомості щодо закриття останньої. Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача.

ОЦІНКА СУДУ.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування (ст.76 ГПК України).

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом учасникам справи була надана розумна можливість подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Бродівську міську раду та зазначив, Золочівською окружною прокуратурою Львівської області у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направлено до Бродівської міської ради запит № 14.54/05-39-1512ВИХ-25 від 28.03.2025, у якому звернуто увагу на факт порушення невстановленими особами у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва законодавства про охорону навколишнього природного середовища та відсутності відомостей щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 95249,71 грн. У відповіді № 2025/657/03-01 від 07.04.2025 Бродівська міська рада зазначила, що до бюджету міської ради шкоду у розмірі 95249,71 грн, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не відшкодовано, заходи щодо стягнення з ДСГП «Ліси України» в особі філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 95249,71 грн, в судовому порядку не вживалися та найближчим часом не планується у зв`язку з браком коштів на сплату судового збору та відсутності матеріалів кримінального провадження №0000172 від 29.03.2017. Також Бродівською міською радою повідомлено про те, що рада підтримуватиме позов у випадку подання його прокуратурою в інтересах держави в особі міської ради.

Вказані обставини свідчать про неналежне здійснення органом державної влади своїх зобов`язань щодо реалізації функції захисту порушених інтересів держави протягом розумного строку, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, і, як наслідок, наявність передбачених ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для їх представництва.

Прокурор зазначив, що в зв`язку з цим звертається до суду з позовом на захист інтересів держави, які полягають у здійсненні представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

14.04.2025 прокуратура повідомила міську раду про застосування заходів представницького характеру та подачі позову про відшкодування шкоди, завданої незаконною вирубкою дерев.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1 - 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Одночасно, згідно з положеннями частин 3-5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначенні законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, з відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Як вже зазначалося, своє звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі міської ради прокурор обґрунтовував невжиттям позивачем заходів, спрямованих на звернення з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, чим суттєво порушуються інтереси держави.

Отже, прокурор правомірно оцінив такі дії позивача як бездіяльність і самостійно звернувся з позовом до суду для захисту інтересів держави. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.09.2020 (справа №923/359/19), від 09.09.2020 (справа №908/1662/18), від 14.09.2020 (справа №925/285/19).

Згідно ст.1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Захисні насадження лінійного типу належать до лісового фонду України (ст.4 ЛК України).

Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (частина 1 статті 17 Лісового кодексу України).

Згідно з ч. 5 Розділу VІІІ Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 336095628 від 19.06.2023 земельна ділянка указаного кварталу та виділу зазначеного лісництва зареєстрована у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :35:002:0001 та перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України».

Згідно із витягом № НВ-023 від 28.02.2023 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :35:002:0001 встановлено, що категорія землі землі лісогосподарського призначення, вид цільового призначення для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, форма власності державна, площа земельної ділянки 239,1791 га.

Крім того, перебування земельної ділянки з указаним кадастровим номером у постійному користуванні ДСГП «Ліси України» підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421741113 від 08.04.2025 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :35:002:0001.

Статтею 19 Лісового кодексу України визначено права та обов`язки постійних лісокористувачів. Так, постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення (ч.2 наведеної статті).

Положеннями ст. 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Стаття 39 Лісового кодексу України розподіляє ліси за екологічним і соціально-економічним значенням та встановлює категорії лісів. Організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Приписами ст.96 Лісового кодексу України визначено завдання контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів, зокрема, запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16 зазначено, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.

Крім того, у постанові від 13.05.2020 у справі № 9901/93/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з вимог ч.2 ст. 19, ст.63 і ст.86 Лісового кодексу України, з урахуванням правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17 та 19.09.2018 у справі №925/382/17, лісокористувач є не потерпілою, а навпаки, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок незаконної порубки лісу, перед державою як власником лісових ресурсів. Адже в цьому випадку вина лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності щодо невжиття належних заходів захисту й охорони лісових насаджень. Таким чином, право на відшкодування шкоди, завданої самовільним вирубуванням лісу, має держава, цивільно-правову відповідальність перед якою несуть безпосередні винуватці порубки нарівні з лісокористувачами.

Відповідно до п. 3.1 Статуту Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» (нова редакція), затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 739 від 26.11.2007 підприємство створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Згідно із п. 3.2.6 Статуту ДП «Бродівське лісове господарство», основними напрямками діяльності підприємства є, зокрема, охорона лісів і захисних насаджень від незаконних порубів, пошкоджень, самовільного сінокосіння, випасання худоби в заборонених місцях та інших лісопорушень, притягнення до адміністративної відповідальності лісопорушників та стягнення з них збитків відповідно до чинного законодавства. Наказом Держаного агентства лісових ресурсів України від 13.05.2024 № 120 «Про затвердження Статуту ДСГП «Ліси України» в новій редакції» затверджено Статут ДСГП «Ліси України» в новій редакції. Відповідно до п. 3.2.2 Статуту ДСГП «Ліси України», основними напрямами діяльності ДСГП «Ліси України є, зокрема, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу. Згідно із п. 2.2.2 Положення про філію, предметом діяльності філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» є, зокрема, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб.

З урахуванням вищевикладеного, земельна ділянка у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» на цей час відноситься до філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» та належить ДСГП «Ліси України» на праві постійного користування, а тому ДСГП «Ліси України» в особі філії «Бродівське лісове господарство» ДП «Ліси України» є постійними лісокористувачами, якими в порушення вимог ст.ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90 ЛК України, Статуту ДСГП «Ліси України», Положення про філію не забезпечили охорону і збереження лісових насаджень, тобто допустили протиправну бездіяльність, наслідком якої відбулась незаконна рубка невстановленими особами семи дерев породи «дуб звичайний».

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому законом порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.

Згідно з частиною 3 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (частина 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Особи, яким завдано такої шкоди, мають право на відшкодування неодержаних прибутків за час, необхідний для відновлення здоров`я, якості навколишнього природного середовища, відтворення природних ресурсів до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.

Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень (п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України).

За приписами статей 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Як уже відзначалося, незаконна порубка семи дерев породи «дуб звичайний» відбулася у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва Державного підприємства «Бродівське лісове господарство».

Згідно із інформацією Львівської державної лісовпорядної експедиції Українського державного проектного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 19.03.2025 встановлено, що відповідно до поквартальних підсумків, квартал 25 Бродівського лісництва відноситься до Бродівської міської територіальної громади. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 95249,71 грн підлягає стягненню до бюджету Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Відповідач, як постійний лісокористувач, не надав суду доказів на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства, які б свідчили про вчинення ним дій на підвідомчій йому території земель лісового фонду, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубок, а також про відсутність його вини, а відтак, допустив протиправну бездіяльність, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування семи дерев породи «дуб звичайний». Між бездіяльністю відповідача та завданою шкодою існує причинний зв`язок, відсутності вини відповідача у протиправній бездіяльності суду не доведено.

За результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної експертом Львівського НДЕКЦ МВС України у Львівській області у кримінальному провадженні №0000172 від 29.03.2017, складено висновок експерта №СЕ-19/114-23/16486-ФХЕД від 28.02.2024, відповідно до якого проведення рубки семи дерев породи «дуб звичайний» у кварталі 25 виділ 2 Бродівського лісництва Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» з недотриманням вимог природоохоронного законодавства, підтверджується та розмір шкоди (збитків), завданих незаконною порубкою (знищенням) об`єктів рослинного світу, становить 95249,71 грн.

З огляду на викладене, відповідач, допустивши протиправну поведінку, що призвело до незаконного вирубування дерев, має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконного вирубування дерев, у зв`язку з чим обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 95249,71 грн..

При цьому, згідно із п. 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України суми шкоди підлягають стягненню із врахуванням наступного розподілу: 50 відсотків - до спеціального фонду місцевого бюджету сільської ради, на території якого вчинено правопорушення; 20 відсотків - до спеціального фонду обласного бюджету та 30 відсотків - до спеціального фонду Державного бюджету України.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата прокуратурою судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №951 від 16.04.2025 на суму 2'422,40 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, вул. Шота Руставелі, 9-А, м. Київ, 01601) в особі філії «Бродівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, вул. Низька, 15, м. Броди, Золочівський район, Львівська область, 80603) на користь Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області (отримувач: ГУК Львів/ Бродівська ТГ, , код платежу: 24062100, рахунок:UA0013853 (площа Ринок, 20, м. Броди, Золочівський район, Львівська область, 80600) шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 95'249,71 грн.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, вул. Шота Руставелі, 9-А, м. Київ, 01601) в особі філії «Бродівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, вул. Низька,15, м. Броди, Золочівський район, Львівська область, 80603) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UA0000774 у ДКСУ у м. Києві (проспект Шевченка, 17/19, м. Львів, 79005)) судовий збір у розмірі 2'422,40 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.06.2025.

Суддя Яворський Б.І.