ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"04" липня 2025 р. Cправа № 902/895/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Фізичної особи - підприємця Наумової Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

до: Фізичної особи - підприємця Капранової Віталіни Анатоліївни ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 37 000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № 01-07 від 30.06.2025 (вх. № 952/25 від 01.07.2025) Фізичної особи - підприємця Наумової Олени Олександрівни з вимогами до Фізичної особи - підприємця Капранової Віталіни Анатоліївни про стягнення 37 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу, укладеним у спрощений спосіб, в частині поставки товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 01-07 від 30.06.2025 (вх. № 952/25 від 01.07.2025) господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закон України "Про судовий збір" (із відповідними змінами) визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно із ст. 4 Закон України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028 гривень.

Так, Фізичною особою - підприємцем Наумовою Оленою Олександрівною в позовній заяві викладено позовну вимогу майнового характеру на загальну суму стягнення 37 000,00 грн, розмір судового збору з якої становить 3 028,00 грн.

При цьому суд зважає, що позовна заява № 01-07 від 30.06.2025 (вх. № 952/25 від 01.07.2025) направлена до Господарського суду Вінницької області 01.07.2025 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та зареєстрована в канцелярії суду 01.07.2025, що підтверджується штампом суду за вх. № 952/25.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання позовної заяви позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 * 0,8 = 2 422,40 грн).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Це означає, що суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи. Своєю чергою механізм реалізації перевірки зарахування коштів судового збору визначений частиною другою статті 9 Законом України "Про судовий збір".

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Аналогічні висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 28.04.2022 у справі № 520/10006/21, від 26.07.2023 у справі № 640/3949/22, від 02.05.2024 у справі №440/9709/23.

Перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження сплати суми судового збору (постанова Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 640/18777/21).

Здійснивши перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачкою за платіжними інструкціями від 19.06.2025 на суму 302,80 грн та від 01.07.2025 на суму 252,20 грн, судом встановлено, що згідно із виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованими за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі "Діловодство спеціалізованого суду", загальна сума зарахованого судового збору становить 555,00 грн.

Натомість сплачений позивачкою судовий збір у сумі 555,00 грн є меншим за встановлений розмір судового збору (2 422,40 грн) на 1 867,40 грн.

У зв`язку з наведеним позивачці, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору у розмірі 555,00 грн, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 867,40 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Суд звертає увагу позивачки на те, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 77, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця Наумової Олени Олександрівни № 01-07 від 30.06.2025 (вх. № 952/25 від 01.07.2025) залишити без руху.

Фізичній особі - підприємцю Наумовій Олені Олександрівні усунути недоліки позовної заяви № б/н від 22.04.2025 (вх. № 553/25 від 23.04.2025) у спосіб визначений ГПК України.

Встановити Фізичній особі - підприємцю Наумовій Олені Олександрівні строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити Фізичну особу - підприємця Наумову Олену Олександрівну про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направити Фізичній особі - підприємцю Наумовій Олені Олександрівні до електронного кабінету в ЄСІТС.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 04.07.2025.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи