ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.06.2025 Справа № 917/1228/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши (без виклику сторін) заяву Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича вх. № 1270/25 від 23.06.2025 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову у справі №917/1228/25,

установив:

23.06.2025 за вх № 1270/25 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви справі № 917/1228/25 шляхом :

- накладення арешту на комплекс, будівлі меблевої майстерні, загальною площею 222,3 кв.м., що в цілому складається з: майстерні «А,А1,А2», складу «Б», навісу «В», вбиральні «К», сушилки, котельні «Д,д», сараю «Е», інспекції «Ж», огорожі «№1,2», бруківки «№3», навісу (тимчасового) «з», які розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 0,1919 га, кадастровий номер :08:006:0020, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика набережна, 12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) та заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вказане нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду у справі;

- накладення арешту на будівлі човнової станції, що в цілому складається з: будівлі літньої сторожки з площадкою літ. «А,Ап», загальною площею 6,4 кв.м., будинку для ремонту двигунів літ. «Б», загальною площею 32,6 кв.м., будівлі трансформаторної підстанції літ. «В», загальною площею18,3 кв.м., металевого складу ангару літ «Г», загальною площею 56,6 кв.м., вбиральні літ. «К», загальною площею 4,0 кв.м., будівлі-сторожки літ. «Е,е,е1,е2», загальною площею 43,0 кв.м., площадки для зимової станції літ «И», які розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 3,0785 кв.м, кадастровий номер :08:006:0030, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика набережна, 16 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) та заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вказане нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 справу № 917/1228/25 розподілено судді Ківшик О.В.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову з посиланням на приписи статей 136-139 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) заявник вказує наступне.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича перебуває зведене виконавче провадження №76135976, до складу якого входять:

- виконавче провадження № 76121787 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області виданого 09.09.2024 у справі № 917/1946/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тініан» на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 248 401,54 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, 3 726,02 грн витрати по сплаті судового збору;

- виконавче провадження № 76134297 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області виданого 09.09.2024 у справі № 917/1960/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тініан» на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 181 303,65 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, 2 719,55 грн витрати по сплаті судового збору.

25.09.2024 зазначені виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження, боржником за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Тініан» (). Загальний розмір заборгованості за зведеним виконавчим провадженням становить 436 150,76 грн.

В ході перевірки майнового стану боржника заявником встановлено, що боржнику на праві приватної власності належали:

- комплекс, будівлі меблевої майстерні, загальною площею 222,3 кв.м., що в цілому складається з: майстерні «А,А1,А2», складу «Б», навісу «В», вбиральні «К», сушилки, котельні «Д,д», сараю «Е», інспекції «Ж», огорожі «№1,2», бруківки «№3», навісу (тимчасового) «з», які розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 0,1919 га, кадастровий номер :08:006:0020, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика набережна, 12;

- будівлі човнової станції, що в цілому складається з: будівлі літньої сторожки з площадкою літ. «А,Ап», загальною площею 6,4 кв.м., будинку для ремонту двигунів літ. «Б», загальною площею 32,6 кв.м., будівлі трансформаторної підстанці літ. «В», загальною площею18,3 кв.м., металевого складу ангару літ «Г», загальною площею 56,6 кв.м., вбиральні літ. «К», загальною площею 4,0 кв.м., будівлі-сторожки літ. «Е,е,е1,е2», загальною площею 43,0 кв.м., площадки для зимової станції літ «И», які розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 3,0785 кв.м, кадастровий номер :08:006:0030, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика набережна, 16.

Однак, після винесення Господарським судом Полтавської області ухвали від 01.11.2023 про відкриття провадження у справі № 917/1946/23 та ухвали від 03.11.2023 про відкриття провадження у справі № 917/1960/23, боржник відчужив належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме комплекс, будівлі меблевої майстерні на користь ТОВ «Фірма «Автосинтез» на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєстр. № 387, та будівлю човнової станції, з усіма складовими на користь ТОВ «Фірма «Автосинтез» на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєстр. № 388

В подальшому, ТОВ «Фірма «Автосинтез» здійснило відчуження комплексу будівель меблевої майстерні на користь ТОВ «ЕКО ТЕРА» на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2024, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєстр. № 5030, та на підставі договору купівлі-продажу будівлі човнової станції від 15.05.2025, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н. А. за реєстр. № 1331, відчужило на користь Приватного підприємства «СВІТ», від імені якого діє директор Мєльнік Андрій Володимирович, будівлі човнової станції, яка розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 3,0785 кв.м, кадастровий номер :08:006:0030, за адресою: Полтавська обл., м.Кременчук, вул. Велика набережна, 16.

Заявник стверджує, що ним в інтересах стягувача - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - подаватиметься позов, предметом якого є визнання недійсними означених вище договорів купівлі-продажу, оскільки ці договори є такими, що укладені відповідачами на шкоду кредитора (стягувача) з метою унеможливлення звернення стягнення на нерухоме майно боржника під час примусового виконання судових рішень, ухвалених на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

На думку приватного виконавця, метою забезпечення позову у даному випадку є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів стягувачів, адже через недобросовісні дії відповідачів порушуються саме права стягувача, та забезпечення можливості реального виконання рішення суду про відновлення становища, що існувало до укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу, у випадку задоволення позову, чого можна досягнути лише шляхом накладення арешту на майно, правомірність відчуження якого оспорюється у даній справі.

У свою чергу, у разі невжиття заходів забезпечення позову та допущення повторного відчуження нерухомого майна до розгляду справи по суті, поновлення порушеного права стягувача у такому випадку буде неможливим без нових звернень до суду. Тобто, фактично вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті.

За правилами частин 1, 3 - 4 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За результатами дослідження поданої заяви суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також не вбачає наявності виняткового випадку для призначення розгляду даної заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

При розгляді заяви про забезпечення позову по даній справі суд виходив з наступного.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України, під час розгляду заяви про накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватися в справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (такого висновку дотримується Верховний Суд у постановах від 15.09.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 16.10.2019 у справі № 911/1530/19, 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, від 25.09.2020 у справі № 925/77/20, від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20, від 20.09.2022 у справі № 916/307/22, від 03.03.2023 у справі № 907/269/22).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині другій статті 136 ГПК України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21, від 28.08.2023 у справі № 906/304/23 та інших.

Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 року у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Європейський суд з прав людини також наголошує, що для Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права (рішення у справі «Каіч та інші проти Хорватії»).

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Оскільки заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Застосування обраного заявником заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язано із предметом позову та не порушить прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо розпорядження майном. Натомість, у разі укладення новими власниками майна будь-яких правочинів щодо відчуження нерухомого майна, що є предметом означених договорів, недійсність яких є предметом позовних вимог, буде знівельоване значення судового рішення у випадку задоволення позову та зумовить необхідність подальшого звернення до суду з метою повернення такого майна.

Здійснюючи оцінку наданих позивачем доказів, суд виходить з того, що заявник довів наявність обставин, які можуть істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій Відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що з огляду на положення ч. 1 ст. 145 ГПК України він не позбавлені права звернутися до суду із вмотивованим клопотанням про скасування встановлених заходів забезпечення позову, яке буде негайно розглянуто судом у порядку, встановленому для розгляду заяв про скасування забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 ГПК України, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника з урахуванням критеріїв співмірності, адекватності заходів забезпечення позову та збалансованості інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд зауважує, що питання розподілу судових витрат вирішується за результатами розгляду справи.

Керуючись ст. 73, 74, 86, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича вх. № 1270/25 від 23.06.2025 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову у справі №917/1228/25 задовольнити.

2.Вжити заходи забезпечення позову у справі №917/1228/25 шляхом :

- накладення арешту на комплекс, будівлі меблевої майстерні, загальною площею 222,3 кв.м., що в цілому складається з: майстерні «А,А1,А2», складу «Б», навісу «В», вбиральні «К», сушилки, котельні «Д,д», сараю «Е», інспекції «Ж», огорожі «№1,2», бруківки «№3», навісу (тимчасового) «з», які розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 0,1919 га, кадастровий номер :08:006:0020, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика набережна, 12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) та заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вказане нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду у справі;

- накладення арешту на будівлі човнової станції, що в цілому складається з: будівлі літньої сторожки з площадкою літ. «А,Ап», загальною площею 6,4 кв.м., будинку для ремонту двигунів літ. «Б», загальною площею 32,6 кв.м., будівлі трансформаторної підстанції літ. «В», загальною площею18,3 кв.м., металевого складу ангару літ «Г», загальною площею 56,6 кв.м., вбиральні літ. «К», загальною площею 4,0 кв.м., будівлі-сторожки літ. «Е,е,е1,е2», загальною площею 43,0 кв.м., площадки для зимової станції літ «И», які розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 3,0785 кв.м, кадастровий номер :08:006:0030, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика набережна, 16 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) та заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вказане нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду у справі.

3. Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років.

4. За даною ухвалою:

Стягувач: Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович (вул. Сердюка Ігора, 15, оф. 72, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, РНОКПП НОМЕР_1 )

Стягувач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код юридичної особи 24388300)

Боржник 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тініан" (вул. Велика набережна, 12, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код юридичної особи 43858760)

Боржник 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Автосинтез" (вул. Велика набережна, 12, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код юридичної особи 23807076)

Боржник 3: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО ТЕРА" (вул. Шевченка, 4, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код юридичної особи 40466855)

Боржник 4: Приватне підприємство "Світ" (вул. Лісова, 51, с. Піщане, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39701, ідентифікаційний код юридичної особи 31446640)

5. Примірник ухвали з гербовою печаткою надіслати Приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу (вул. Сердюка Ігора, 15, оф. 72, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600).

6. Копію ухвали надіслати учасникам процесу в порядку ст. 242 ГПК України.

Ухвала підписана 25.06.2025 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення до виконання по 26.06.2028

Суддя О.В.Ківшик