ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р. Справа№ 910/13949/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни про ухвалення додаткової постанови щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу понесених в суді апеляційної інстанції

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2025, повний текст якого складено та підписано 30.01.2025

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025, повний текст якого складено та підписано 13.02.2025

у справі № 910/13949/24 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є»

про стягнення 362 044,88 грн

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

12.11.2024 Фізична особа-підприємець Яценко Олена Олександрівна звернулася до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» про стягнення 362 044,88 грн, які складаються: 359 920,76 грн - основного боргу та 2 124,12 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що незважаючи на підписаний акт наданих послуг в межах договору на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024, відповідач не отримав результати цих послуг, а саме перекладу тексту англійською мовою. Договір Позивачем не виковувався.

30.01.2025 Позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13949/24 про стягнення із ТОВ «Ферм Є» на користь ФОП Яценко О.О. витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 у справі №910/13949/24 позов задоволено частково. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» на користь Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни 359 920 грн 76 коп. - основного боргу, 2 011,61 грн - 3% річних та 4 343 грн 20 коп. - судового збору. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що ТОВ «Ферм Є» порушило умови договору на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024, а також положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог ФОП Яценко О.О. про стягнення заборгованості у сумі 359 920,76 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 10.02.2025року заяву позивача задоволено частково, стягнуто з відповідача ТОВ «ФЕРМ Є» на користь позивача ФОП Яценко О.О. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 та додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2025, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, скасувати додаткове рішення та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13949/24 залишено без змін.

Щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

У відзив на апеляційну скаргу позивач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за розгляд цієї справи у розмірі 20 000,00 грн та повідомив, що остаточний розрахунок таких витрат буде надано у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження понесених витрат позивачем до відзиву було долучено копію договору про надання правничої допомоги від 25.04.2025 та додаткового договору № 1 від 25.04.2025.

14.05.2025 відповідач, у визначений законом строк, з посиланням на положення ч. 2 та 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, подав заяву, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 17 500,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем долучено копії таких доказів:

- договору про надання правничої допомоги від 25.04.2025;

- додаткового договору № 1 від 25.04.2025;

- рахунку-фактури №13/05-2025 від 13.05.2025;

- акта приймання-передачі наданих послуг від 13.05.2025;

- платіжної інструкції №4 від 13.05.2025.

Заперечення відповідача щодо заяви

Відповідач подав клопотання, у якому просить зменшити розмір витрат на правову допомогу пропорційно до складності справи та часу витраченого представником Відповідача на надання правової допомоги по цій справі.

Зокрема, відповідач зазначив, що Позивачем разом з відзивом на позовну заяву не було долучено попередніх розрахунків, де було б зазначено, які витрати планує понести представник Позивача, скільки часу буде на це витрачено, що саме буде входити у вартість послуг. Також не було надано платіжних документів, які б могли підтвердити оплату за надані (попередні) послуги. Оскільки Позивач крім Відзиву на позовну заяву більше не складав та не надсилав процесуальних документів, йому вже була завчасно відома вартість судових витрат на правничу допомогу. З аналізу Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги б/н від 25.04.2025 року вбачається, що заявлена вартість послуг є безпідставно завищеною та не має належного обґрунтування. Окремі пункти акту, зокрема п.п. 1 та 2, містять загальні формулювання, які не розкривають змісту фактично виконаних дій. Крім того, позивач зазначив, що у п.п. 4 вказано вартість участі у судовому засіданні, однак відсутній будь-який детальний розрахунок або пояснення щодо формування відповідної суми.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни про ухвалення додаткової постанови щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/13949/24 на 09.06.2025. Запропоновано відповідачу надати до суду свої заперечення або міркування щодо поданої заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/13949/24 у строк до 02.06.2025 (включно). Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представники сторін в судове засідання 09.06.2025 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Відповідач подав заяву від 30.05.2025, в якій підтримав вимоги, зазначені у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, та просив розглянути цю заяву без його участі.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду заяви, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

За змістом пункту 3 частини першої ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).

Стаття 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Колегія суддів виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

Як вже було зазначено, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 500,00 грн (гонорар).

На підтвердження понесених витрат позивачем долучено копії таких доказів:

- договору про надання правничої допомоги від 25.04.2025;

- додаткового договору № 1 від 25.04.2025;

- рахунку-фактури №13/05-2025 від 13.05.2025;

- акта приймання-передачі наданих послуг від 13.05.2025;

- платіжної інструкції №4 від 13.05.2025.

За результатами дослідження цих доказів колегією суддів встановлено наступне.

25.04.2025 між Фізичною особою-підприємцем Яценко Оленою Олександрівною (Клієнт) та Кравченко Ксенією Олександрівною (Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги, за змістом якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту за його дорученням на умовах і в порядку, визначених даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу.

В п. 3.1. в). Договору сторони домовились, що Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорара та винагороду за надану юридичну допомогу у розмірі, передбаченому у Додаткових Договорах, які є невід`ємною частиною даного договору.

У додатковому договорі № 1 від 25.04.2025 Сторони домовились про те, що орієнтовна вартість наданої правничої допомоги в Північному апеляційному господарському суді по справі №910/13949/24 Адвокатського об`єднання договірна і складає 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок та може складатись з наступного переліку: надання усної консультації, ознайомлення та правовий аналіз апеляційної скарги, підготовка та узгодження правової позиції по справі, складання Відзиву на апеляційну скаргу та подання її через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», складання та подання письмових заяв, клопотань, заперечень на заяви, клопотання сторін, брати участь у судових засіданнях, надавати пояснення суду та ставити питання іншим учасникам справи, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Оплата за надані послуги здійснюється після підписання Акту приймання- передачі наданих послуг

13.05.2025 сторони склали приймання-передачі наданих послуг, згідно якого Адвокатом виконано такі послуги:

- ознайомлення з апеляційною скаргою та дослідження судової практики, яка є релевантною для розгляду справи - 2 500,00 грн;

- підготовка та узгодження правової позиції по справі - 2 500,00 грн;

- складання Відзиву на апеляційну скаргу та подання його через Електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС суду та сторонам у справі - 7 500,00 грн;

- участь у судовому засіданні, виступ у судових дебатах (з урахуванням витраченого часу на дорогу до суду та з суду) - 5 000,00 грн.

Всього: 17 500,00 грн.

Акти підписано сторонами без претензій і зауважень.

На підтвердження оплати адвокатських послуг заявником додано копію платіжної інструкції №4 від 13.05.2025.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Щодо суми гонорару

Враховуючи умови договору та надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду та отримав позитивне для нього рішення. Відповідача подав апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції залишив без задоволення.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги сума зазначених витрат визначена сторонами у фіксованій формі, як гонорар, що становить 17 500,00 грн за надані послуги адвоката позивача.

Колегія суддів дійшла висновку, що послуга з підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу включає в себе (охоплює) такі послуги, як: "ознайомлення з апеляційною скаргою та дослідження судової практики, яка є релевантною для розгляду справи та підготовку» та «підготовка та узгодження правової позиції по справі». Колегія суддів вважає, що витрати за ці послуги не підлягають відшкодуванню.

У контексті зазначеного слід враховувати висновки Верховного Суду, який неодноразово вказував, що послуга з аналізу актуальної судової практики та підготовка правової позиції у справі охоплюється послугою з підготовки відзиву на касаційну скаргу (див., зокрема постанову Великої Палата Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, додаткову постанову Верховного Суду від 20.05.2024 у справі №910/14588/21).

Отже, обґрунтованими та доведеними колегія суддів вважає послуги за складання Відзиву на апеляційну скаргу та подання його через Електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС суду та сторонам у справі, вартість яких становить 7 500,00 грн.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими понесені адвокатом позивача витрати за участь у судовому засіданні 12.05.2025 (з урахуванням витраченого часу на дорогу до суду та з суду) - 5 000,00 грн.

В контексті викладеного, колегія суддів враховує, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні та у зворотному напрямку, на очікування початку судового засідання та безпосередню участь у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації разом з іншими витратами. Такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 641/7612/16-ц, на яку обґрунтовано посилається позивачка у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження, а також у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20, від 29 вересня 2022 року у справі №910/10334/21, від 18 травня 2022 року у справі № 910/4268/21.

Отже, з огляду на характер виконаної адвокатом роботи та надані заявником докази в їх сукупності, враховуючи заперечення відповідача, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями як складність, обґрунтованість та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню у розмірі 12 500,00 грн, а в іншій частині заяви слід відмовити на підставі ч. 5 ст. 129 ГПК України.

Щодо заперечень відповідача

Як вже було зазначено, відповідач у письмовому клопотанні просить зменшити розмір витрат на правову допомогу пропорційно до складності справи та часу витраченого представником Відповідача на надання правової допомоги по цій справі, оскільки Позивачем разом з відзивом на позовну заяву не було долучено попередніх розрахунків, де було б зазначено, які витрати планує понести представник Позивача, скільки часу буде на це витрачено, що саме буде входити у вартість послуг.

Колегія суддів відхиляє зазначені доводи відповідача, адже, як вбачається з матеріалів справи позивачем разом з відзивом було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок понесених витрат у розмірі 20 000,00 грн. Щодо відсутності зазначення позивачем часу, який ним буде на це витрачено та що саме буде входити у вартість послуг колегія суддів зазначає, що саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). (Правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Щодо заперечень Відповідача про наявність підстав для зменшення понесених витрат у зв`язку відсутністю платіжних документів, які б могли підтвердити оплату за надані (попередні) послуги, колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Наведеним спростовуються заперечення Відповідача про наявність підстав для зменшення понесених витрат у зв`язку відсутністю платіжних документів, які б могли підтвердити оплату за надані (попередні) послуги.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/13949/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» (03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 1, корпус Б, кабінет 2; ідентифікаційний код 42351828) на користь Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/13949/24.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 01.07.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова