УХВАЛА

м. Київ

01.07.2025Справа № 910/14988/23
Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., за участю секретаря судового засідання Севериненко К.Р., розглянувши

заяву Державного підприємства «Гарантований покупець»

про відстрочення виконання судового рішення

у справі №910/14988/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 381 086 298,57 грн,

Представники учасників справи:

від позивача: Несторук О.С.;

від відповідача: Подольский А.А.;

від третьої особи: Гарматін К.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 579 476 537, 07 грн, з яких: 448 818 246, 37 грн основний борг, 31 536 257, 37 грн 3% річних та 99 122 033, 33 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 провадження в справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 38 994 211,46 грн закрито, в іншій частині позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 211 433 796, 41 грн основного боргу, 31 536 257, 37 грн 3% річних, 99 122 033, 33 грн інфляційних втрат та грн 939 400, 00 грн судового збору.

25.10.2024 від відповідача надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення строком на один рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2022 розгляд заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення призначено на 12.11.2024.

31.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2024 про витребування матеріалів справи №910/14988/23, в зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 зупинено провадження за заявою Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання судового рішення в справі №910/14988/23 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі №910/14988/23 та до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі №910/14988/23 змінено.

Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі №910/14988/23 викладено в такій редакції:

« 1. Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 38 994 211,46 грн закрити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (29001, місто Хмельницький, вулиця Свободи, будинок 57/2, ідентифікаційний код 42035266) 211 433 796 (двісті одинадцять мільйонів чотириста тридцять три тисячі сімсот дев`яносто шість) грн 41 коп. основного боргу, 30 685 932 (тридцять мільйонів шістсот вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн 90 коп. 3% річних, 67 009 201 (шістдесят сім мільйонів дев`ять тисяч двісті одну) грн 37 коп. інфляційних втрат та 762 020 (сімсот шістдесят дві тисячі двадцять) грн 88 коп. судового збору за подання позовної заяви.

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (29001, місто Хмельницький, вулиця Свободи, будинок 57/2, ідентифікаційний код 42035266) з Державного бюджету України 96 123 (дев`яносто шість тисяч сто двадцять три) грн 01 коп. судового збору за подання позовної заяви.».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» 135 777, 43 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

12.06.2025 матеріали справи №910/14988/23 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 поновлено провадження в справі за заявою Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання судового рішення в справі №910/14988/23 та призначено розгляд заяви на 01.07.2025.

23.06.2025 від представника позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про участь у судовому засіданні призначеному на 01.07.2025 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено

У судовому засіданні 01.07.2025 представник відповідача (заявника) просив суд задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення, представник позивача заперечував проти задоволення заяви відповідача, представник третьої особи при розгляді заяви покладався на розсуд суду.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Так, в обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що станом на сьогодні, в зв`язку із здійсненням збройної агресії російською федерацією проти України запроваджено воєнний стан.

Здійснена ворогом збройна агресія спричинила тяжкі наслідки для підприємств енергетичного сектору країни, в т.ч. для відповідача.

У зв`язку з окупацією державою-агресором найбільшого об`єкту генеруючого електричну енергію в Україні - Запорізької АЕС, знищенням великої кількості об`єктів генерації електричної енергії, в т.ч. з альтернативних джерел енергії та зменшенням виробництва електричної енергії, істотно зменшилось надходження коштів у електроенергетичну галузь.

З урахуванням зазначеного, відповідач вказує, що на даний момент недоотримує значні суми коштів від виробників в межах виконання Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483, в редакції постанови КМУ від 11.08.2021 № 859 (надалі - Положення) та від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, в результаті чого Відповідач не може в повному обсязі виконувати свої поточні зобов`язання перед постачальниками універсальних послуг та виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Крім того, зазначає, що станом на 25.10.2024 заборгованість виробників електричної енергії перед ДП «Гарантований покупець» на виконання покладених спеціальних обов`язків обраховується в мільярдах, про що наявна інформація на офіційному сайті відповідача у відкритому доступі - https ://www. gpee .com.ua/news_item/1335. При такому рівні заборгованості між учасниками ПСО за поточними зобов`язаннями стягнення штрафних санкцій чи компенсаційних платежів, передбачених ст. 625 ЦК України істотно ускладнить і без того критичну ситуацію з розрахунками між виробниками електричної енергії (ДП «НАЕК «Енергоатом» та ПрАТ «Укргідроенерго»), Гарантованим покупцем та постачальниками універсальних послуг.

Відповідач при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення, просить суд врахувати сукупність таких обставин як:

- часткова оплата відповідачем вартості послуг за спірний період позивачу;

- відсутність в Положенні джерела для покриття витрат на оплату 3% річних та інфляційних втрат за договорами, укладеними на виконання спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії;

- необхідність підтримання фіксованої ціни на електричну енергію для побутових споживачів на рівні, визначеному Положенням ПСО;

- фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону);

- відсутність вини щодо несвоєчасної оплати послуг та складний фінансовий стан відповідача;

- участь відповідача в функціонуванні критичної сфери інфраструктури;

- надання Регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, істотно ускладнюють виконання рішення.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Суд зазначає, що ДП «Гарантований покупець» хоч і є суб`єктом господарювання, однак договірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі вказівки закону, і майнова самостійність ДП «Гарантований покупець» обмежена обсягом прав, закріплених за ним власником.

Також при прийнятті рішення, суд враховує часткову оплату відповідачем вартості послуг за спірний період позивачу, та те, що фінансування діяльності Гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону), відсутність вини щодо несвоєчасної оплати послуг та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець», участь Гарантованого покупця в функціонуванні критичної сфери інфраструктури.

У той же час, суд враховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

З огляду на викладене вище, визначений судом строк відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі № 910/14988/23, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 до 01.08.2025, в тому числі зважаючи на необхідність таких дій задля забезпечення балансу інтересів всіх учасників відносин у сфері виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" та відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі № 910/14988/23, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025, до 01.08.2025.

Згідно з ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання судового рішення в справі №910/14988/23 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі № 910/14988/23, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025, до 01.08.2025.

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4 Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Повна ухвала складена та підписана 02.07.2025.

Суддя Я.А.Карабань