ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3541/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки - Виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 (головуючий - Принцевська Н. М., судді Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.)

за заявою про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 (головуючий - Принцевська Н. М., судді Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.) у справі

за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації

до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Дунайського біосферного заповідника Національної академії наук України,

2) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України",

про скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки.

Короткий зміст позовних вимог і заяви про зміну порядку виконання постанови

1. У серпні 2023 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації (далі - Одеська ОДА, позивач) до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі - Вилківська міськрада, Міськрада, відповідач, боржник) про:

1) скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Кілійської міської ради Даниленко Ірини Павлівни від 27.08.2021 № 60041690 про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою Вилківської міськради на земельну ділянку площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 (РНОНМ 223, номер відомостей про речове право 43669740) (далі - спірна земельна ділянка);

2) витребування спірної земельної ділянки на користь держави в особі Одеської ОДА;

3) скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянки з одночасним закриттям поземельної книги стосовно зазначеної земельної ділянки.

2. Позовна заява обґрунтовується тим, що в ході перевірки прокурором було встановлено факт здійснення Кілійською районною державною адміністрацією в 2003 році неправомірного розпорядження землями державного лісового фонду, які знаходяться в кварталах № 3 та № 4 Вилківського лісництва, а саме без вилучення таких земельних ділянок із земель, наданих у постійне користування Державного підприємства "Ізмаїльське лісове господарство" (далі - ДП "Ізмаїльське лісове господарство"). У подальшому, в серпні 2021 року територіальною громадою Вилківської міськради неправомірно набуто право власності на спірну земельну ділянку, оскільки Закон України від 28.04.2021 № 1423-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" не передбачає віднесення до земель комунальної власності земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств.

3. 19.12.2024 заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою від 17.12.2024 про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 916/3541/23, якою (постановою) стягнуто з Вилківської міськради (68355, Одеська обл, Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, буд. 18, ) на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 581 001,50 грн, шляхом стягнення грошових коштів з рахунку розпорядника бюджетних коштів - Виконавчого комітету Вилківської міськради (68355, Одеська обл, Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, буд.18, ) (далі - Виконком Вилківської міськради, Виконком).

4. Зазначена заява аргументована тим, що:

1) заявником вживалися заходи з метою виконання судового рішення, однак фактично єдиною підставою невиконання судового рішення є відсутність у Вилківської міськради відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби України (далі - Держказначейства України), що вбачається як із листа Вилківської міськради від 04.07.2024 № 2181/01-26, згідно з яким Міськрада не є головним розпорядником бюджетних коштів, не має самостійного балансу та банківських рахунків, так і з рішенням Вилківської міськради від 28.04.2016 № 146-VII "Про делегування повноважень від імені Вилківської міської ради", яким повноваження на отримання доходів та здійснення видатків делеговано Виконкому Вилківської міськради;

2) наказ Господарського суду Одеської області від 08.07.2024 у справі № 916/3541/23 було повернуто Управлінням Держказначейства України у Кілійському районі Одеської області на підставі пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або божників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845), а саме у зв`язку з відсутністю у боржника відкритих рахунків у органах Держказначейства України, що унеможливлює виконання судового рішення в частині стягнення з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури витрат зі сплати судового збору в сумі 581 001,50 грн, що, в свою чергу, суперечить положенням статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

3) незважаючи на те, що Вилківська міськрада та Виконком Вилківської міськради з точки зору цивільного законодавства є окремими юридичними особами, вони є юридичними особами публічного права, створеними для вирішення питань місцевого значення в межах Конституції та законів України, а до повноважень Виконкому віднесено вирішення питань з розпорядження коштами місцевого бюджету.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

5. Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 (суддя Рога Н. В.) позов задоволено повністю в зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог.

6. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 скасовано частково. Позов задоволено частково. Витребувано від Вилківської міськради на користь держави в особі Одеської ОДА спірну земельну ділянку. Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію спірної земельної ділянки з одночасним закриттям поземельної книги стосовно зазначеної земельної ділянки. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Міськради на користь Одеської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в сумі 581 001,50 грн. Крім того, стягнуто з Вилківської міськради на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 871 502,25 грн.

На виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 Господарським судом Одеської області 08.07.2024 видано відповідні накази.

7. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.09.2024 (суддя Рога Н. В.) заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення від 10.09.2024 задоволено. Змінено порядок виконання пункту 4 резолютивної частини постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 916/3541/23. Стягнуто з Вилківської міськради, яка діє від імені та в інтересах Вилківської міської територіальної громади, за рахунок місцевого бюджету з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове - Виконкому Вилківської міськради на користь Одеської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в сумі 581 001,50 грн.

8. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 (головуючий - Діброва Г. І., судді Колоколов С. І., Савицький Я. Ф.) ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.09.2024 скасовано та відмовлено в задоволенні заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 916/3541/23. Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь Вилківської міськради судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2422,40 грн.

Постанова аргументована тим, що в цьому випадку судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи було частково скасовано рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення в справі, тобто в межах своїх повноважень суд апеляційної інстанції переглядав цю справу по суті з прийняттям нового рішення, на виконання якого і було виданий наказ для його примусового виконання, а тому питання щодо зміни способу або порядку виконання судового рішення, яке було прийняте судом апеляційної інстанції, мало би розглядатися саме апеляційним судом.

9. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 17.12.2024 про зміну порядку виконання судового рішення задоволено. Змінено порядок виконання пункту 4 резолютивної частини постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 916/3541/23 та викладено його таким чином:

"Стягнути з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, буд. 18, ), яка діє від імені та в інтересах Вилківської міської територіальної громади, за рахунок місцевого бюджету, з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове - Виконавчого комітету Вилківської міської ради (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, буд. 18, ) на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 581 001 грн 50 коп.".

10. Зазначена ухвала мотивована посиланням на положення статей 22, 25, 75, 76 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), статей 11, 16, 26, 51, 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 4, 33 Закону України "Про виконавче провадження", пунктів 3, 9, 10, 16- 21, 28 Порядку № 845, статей 18, 74, 76- 79, 86, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), застосовуючи які, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Одеської обласної прокуратури від 19.12.2024 з огляду на те, що:

1) оскільки фінансові ресурси Вилківської міської територіальної громади закріплено за виконавчими органами Вилківської міськради, які є розпорядниками коштів місцевого бюджету та саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету, а Міськрада не є розпорядником коштів місцевого бюджету м. Вилкове та не має рахунків в органах Держказначейства України, то з метою реального виконання рішення суду в цій справі стягнення присудженої заборгованості слід здійснювати з рахунку Виконкому Вилківської міськради як розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове (схожий висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 916/1952/17);

2) на боржника не покладаються нові обов`язки, крім тих, що вже встановлені постановою, а зміна способу (порядку) виконання рішення суду пов`язана з відсутністю у боржника відкритих рахунків, а також рахунків, з яких можливо було би здійснити безспірне списання;

3) у цьому випадку не відбудеться заміни сторони на стадії виконання судового рішення, оскільки судом стягнуто грошові кошти саме з Вилківської міськради, однак за рахунок бюджетних асигнувань Міськради із відкритих у Держказначействі України рахунків Виконкому;

4) право вибору того, через якого розпорядника бюджетних коштів слід здійснити стягнення коштів місцевого бюджету Вилківської територіальної громади шляхом зміни порядку виконання судового рішення, є правом стягувача.

Разом з тим апеляційний суд взяв до уваги доводи заявника про те, що з моменту прийняття постанови Південно-західного апеляційного господарського суду, яка в цій справі набрала законної сили ще 10.06.2024, відповідач не був позбавлений можливості самостійно та добровільно виконати судове рішення, проте, як свідчать наявні матеріали справи, таких дій не вчинив і добровільно судове рішення не виконав як самостійно, так і через відповідні виконавчі органи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.04.2025, Виконком Вилківської міськради особи як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви заступника прокурора Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення в справі № 916/3541/23.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. На обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 96 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 10, 11, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 48, 331 ГПК України, наголошуючи на тому, що:

1) апеляційний суд не врахував викладеного в постановах Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі № 21-506а14, від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15 висновку про те, що зміна способу виконання не може змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення;

2) судовим рішенням у справі № 916/3541/23 Виконком Вилківської міськради не визначено боржником у правовідносинах, що виникли в зв`язку зі стягненням на користь Одеської обласної прокуратури 581 001,50 грн судового збору, тоді як у розумінні статей 10, 11, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Міськрада (ідентифікаційний код 40594334) і Виконком (ідентифікаційний код 04057014) є різними юридичними особами, які мають різні повноваження та функції, а також самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями;

3) положення ГПК України не передбачають встановлення чи зміни способу або порядку виконання рішення суду шляхом заміни однієї юридичної особи - сторони справи на іншу юридичну особу, яка не була стороною при розгляді справи, тобто суд не має повноважень автоматично змінювати відповідача після ухвалення рішення. Якщо апеляційний суд вже ухвалив рішення і визнав Вилківську міськраду боржником, то це означає, що Міськраду визнано належним відповідачем у справі;

4) відповідачем і боржником у цій справі є саме Вилківська міськрада, а Виконком Вилківської міськради не був і не є стороною у справі № 916/3541/23, щодо Виконкому позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже, ця юридична особа за відсутності передбачених законом підстав не може виконувати обов`язки боржника - Міськради.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

13. Заступник керівника Одеської обласної прокуратури, позивач і треті особи не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Розгляд справи Верховним Судом

14. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Виконкому Вилківської міськради на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 у справі № 916/3541/23 та постановлено здійснити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позиція Верховного Суду

15. Здійснивши розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження, дослідивши наведені в них доводи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

16. В основу оскаржуваної ухвали покладено висновок апеляційного суду про наявність підстав для зміни порядку виконання судового рішення в частині стягнення на користь Одеської обласної прокуратури витрат зі сплати судового збору з огляду на те, що:

1) оскільки фінансові ресурси Вилківської міської територіальної громади закріплено за виконавчими органами Вилківської міськради, які є розпорядниками коштів місцевого бюджету та саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету, а Міськрада не є розпорядником коштів місцевого бюджету м. Вилкове та не має рахунків в органах Держказначейства України, то з метою реального виконання рішення суду в цій справі стягнення присудженої заборгованості слід здійснювати з рахунку Виконкому Вилківської міськради як розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове (схожий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 916/1952/17);

2) у цьому випадку не відбудеться заміни сторони на стадії виконання судового рішення, оскільки судом стягнуто грошові кошти саме з Вилківської міськради, однак за рахунок бюджетних асигнувань Міськради із відкритих у Держказначействі України рахунків Виконкому.

17. Проте колегія суддів не може погодитися із зазначеним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

18. Частиною 3 статті 3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

19. Відповідно до частин 1- 3, 7 статті 331 ГПК України (в редакції, чинній з 19.12.2024, тобто на час звернення Одеської обласної прокуратури із заявою про зміну порядку виконання судового рішення) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у 20-денний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

20. Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом (схожі за змістом усталені висновки викладено в постановах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а, від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 у справі № 817/628/15, від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 та в постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 179/1341/15-ц, від 01.08.2019 у справі № 759/10301/15-ц, від 09.12.2020 у справі № 464/6966/16-ц).

21. Згідно з частинами 1, 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

22. Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

23. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

За змістом положень частин 1, 8 статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з частиною 2 статті 64 та частиною 1 статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання. Територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

24. Отже, виходячи із системного аналізу змісту положень статті 96 ЦК України та статей 10, 11, 51, 64, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що Вилківська міськрада (ідентифікаційний код 40594334) і Виконком Вилківської міськради (ідентифікаційний код 04057014) є різними юридичними особами, які мають різні повноваження та функції, а також самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями, чим власне повністю спростовується висновки апеляційного суду про те, що:

1) унаслідок задоволення заяви Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення від 17.12.2024 на боржника не покладаються нові обов`язки, крім тих, що вже встановлені постановою від 10.06.2024, а зміна способу (порядку) виконання рішення суду пов`язана з відсутністю у боржника відкритих рахунків, а також рахунків, з яких можливо було би здійснити безспірне списання;

2) у цьому випадку не відбудеться заміни сторони на стадії виконання судового рішення, оскільки судом стягнуто грошові кошти саме з Вилківської міськради, однак за рахунок бюджетних асигнувань Міськради із рахунків Виконкому, відкритих у Держказначействі України.

25. Відповідно до частини 4 статті 287 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Оскільки оскаржувану ухвалу про зміну порядку виконання судового рішення ухвалив безпосередньо апеляційний суд, то при вирішенні питання про права та обов`язки Виконкому як особи, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, суд касаційної інстанції прийнявши касаційну скаргу до провадження, повинен з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

26. Колегія суддів наголошує на тому, що оформлене оскаржуваною ухвалою стягнення витрат Одеської обласної прокуратури зі сплати судового збору саме з рахунків Виконкому Вилківської міськради, відкритих у Держказначействі України, фактично є наслідком неправомірного залучення Виконкому як співвідповідача та нового боржника (солідарного боржника) якраз на стадії виконавчого провадження в справі, що, в свою чергу, свідчить про порушення апеляційним судом імперативних норм частин 1, 2, 4 статті 48 ГПК України, які (норми) дозволяють суду першої інстанції залучити до участі в справі співвідповідача (співвідповідачів) або замінити первісного відповідача належним відповідачем, причому вказані процесуальні дії суд має право вчиняти лише за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, тобто не з ініціативи суду, а процесуальним наслідком пред`явлення позову до неналежного відповідача є відмова в позові до нього (аналогічні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17, від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 та в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 902/1331/22).

Наведене з урахуванням положень частини 2 статті 14 ЦК України переконливо свідчить про те, що оскаржувана ухвала постановлена апеляційним судом про права та обов`язки Виконкому Вилківської міськради, оскільки покладає на нього обов`язок замість Міськради як відповідача відшкодувати витрати Одеської обласної прокуратури зі сплати судового збору в значній сумі (581 001,50 грн).

27. У зв`язку з викладеним вище Верховний Суд вважає обґрунтованими твердження скаржника про те, що:

1) положення ГПК України не передбачають встановлення чи зміни способу або порядку виконання рішення суду шляхом заміни однієї юридичної особи - сторони справи на іншу юридичну особу, яка не була стороною при розгляді справи, тобто суд не має повноважень автоматично змінювати відповідача після ухвалення рішення. Якщо апеляційний суд вже ухвалив рішення і визнав Вилківську міськраду боржником, то це означає, що саме Міськраду визнано належним відповідачем у справі;

2) відповідачем і боржником у цій справі є саме Вилківська міськрада, а Виконком Вилківської міськради не був і не є стороною в справі № 916/3541/23, щодо Виконкому позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже, ця юридична особа за відсутності передбачених законом підстав не може виконувати обов`язки за боржника - Міськраду.

28. Верховний Суд також погоджується з доводами скаржника про неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі № 21-506а14 і від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15, з огляду на таке.

29. Переглядаючи справу № 6-1829цс15, Верховний Суд України в постанові від 25.11.2015 зазначив, що спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 1 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

30. У свою чергу, в постанові від 25.11.2014 у справі № 21-506а14 Верховний Суд України виснував про те, що під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

31. Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що в пунктах 20- 26, 28, 30, 31 постанови Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, якою було скасовано ухвали судів попередніх інстанцій щодо зміни способу і порядку виконання постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2016 шляхом покладення обов`язку Жмеринської міської ради зі сплати судового збору на виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області та в підсумку відмовлено в задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Жмеринському районі та м. Жмеринці Вінницької області про зміну способу і порядку виконання зазначеної постанови, викладено такі висновки в подібних процесуальних правовідносинах:

"20. Згідно постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року, яка набрала законної сили, єдиним боржником у зобов`язанні щодо сплати на користь держави судового збору в розмірі 1102,40 грн є виключно Жмеринська міська рада.

21. При цьому виконавчий комітет Жмеринської міської ради не входить до складу учасників судового процесу адміністративної справи № 130/2176/17 та не належить до складу сторін у правовідносинах, що стали предметом судового розгляду в цій адміністративній справі.

22. Судовим рішенням у справі № 130/2176/17 виконавчий комітет Жмеринської міської ради не визначено боржником у правовідносинах щодо стягнення на користь держави судового збору в розмірі 1102,40 грн.

23. Поряд з цим, згідно положень статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Жмеринська міська рада та виконавчий комітет Жмеринської міської ради самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями.

24. Водночас відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Жмеринська міська рада зареєстрована в якості юридичної особи 03 березня 1975 року за номером 1 000204 та має ідентифікаційний код юридичної особи 03084233, а виконавчий комітет Жмеринської міської ради зареєстрований в якості юридичної особи 18 березня 1975 року за номером 1 000205 та має ідентифікаційний код юридичної особи 34227893.

25. Отже, Жмеринська міська рада та виконавчий комітет Жмеринської міської ради є різними юридичними особами і мають різні повноваження та функції.

26. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

28. Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

30. Натомість, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року, фактично змінено постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року, зокрема, зобов`язання боржника покладено на особу - виконавчий комітет Жмеринської міської ради, який, з огляду на зміст заявлених вимог, не є стороною спірних правовідносин та, відповідно, участі у розгляді справи не приймав.

31. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали".

32. Схожого висновку про неправомірну фактичну зміну судами попередніх інстанцій судового рішення шляхом зазначення іншого боржника для стягнення судового збору також дійшов Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду при ухваленні постанови від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а.

33. Ураховуючи релевантні правові висновки, наведені в постановах Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі № 21-506а14, від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15 та в постановах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а, від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали як такої, що постановлена апеляційним судом з порушенням норм матеріального права (статті 96 ЦК України, статей 10, 11, 51, 64, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") та норм процесуального права (статей 48, 331 ГПК України), наслідком чого має бути ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви Одеської обласної прокуратури від 17.12.2024 про зміну порядку виконання судового рішення.

34. Адже судовим рішенням у справі № 916/3541/23 (постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024) Виконком Вилківської міськради не визначено боржником у правовідносинах, що виникли в зв`язку зі стягненням на користь Одеської обласної прокуратури 581 001,50 грн судового збору, тоді як у розумінні статей 10, 11, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Міськрада (ідентифікаційний код 40594334) і Виконком (ідентифікаційний код 04057014) є різними юридичними особами, які мають різні повноваження та функції, а також самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями.

35. Водночас колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції помилково врахували правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.05.2020 у справі № 916/1952/17, яка є нерелевантною для цієї справи як така, що сформована в неподібних до цієї справи правовідносинах, з огляду на таке.

36. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (аналогічний висновок викладено в пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий висновок наведено в пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

37. Так, ухвалюючи постанову від 14.05.2020 у справі № 916/1952/17, якою було залишено без змін судові рішення судів про стягнення з Одеської міської ради за рахунок місцевого бюджету з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси - Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ" 48 862 099,60 грн в порядку застосування наслідків недійсності договору міни від 12.08.2010, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виходив з того, що під час нового розгляду справи № 916/1952/17 ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2018 було залучено до участі у справі Виконавчий комітет Одеської міської ради та Департамент комунальної власності Одеської міської ради як співвідповідачів, тобто з дотриманням вимог статті 48 ГПК України.

Натомість під час розгляду цієї справи (№ 916/3541/23) відповідачем і боржником є виключно Вилківська міськрада, а Виконком Вилківської міськради не був і не є стороною в цій справі, оскільки щодо Виконкому позивачем не заявлялися жодні позовні вимоги та в якості співвідповідача скаржник у встановленому порядку не залучався.

При цьому оформлене оскаржуваною ухвалою стягнення витрат Одеської обласної прокуратури зі сплати судового збору саме з рахунків Виконкому Вилківської міськради, відкритих у Держказначействі України, фактично є наслідком неправомірного залучення Виконкому як співвідповідача та нового боржника (солідарного боржника) якраз на стадії виконавчого провадження в справі, що, в свою чергу, свідчить про порушення апеляційним судом імперативних норм частин 1, 2, 4 статті 48 ГПК України, які (норми) дозволяють суду першої інстанції залучити до участі в справі співвідповідача (співвідповідачів) або замінити первісного відповідача належним відповідачем, причому вказані процесуальні дії суд має право вчиняти лише за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження

38. Наведене вище переконливо свідчить як про різні фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, так і зумовлене цим їх неоднакове правове регулювання в справі № 916/1952/17 і в цій справі (№ 916/3541/23), у зв`язку з чим немає підстав для висновку про подібність правовідносин у зазначених справах.

Таким чином, за змістовим, суб`єктним і об`єктним критеріями правовідносини в справах № 916/1952/17 та в справі, що наразі розглядається, не є подібними з огляду на істотні відмінності в процесуально-правовому регулюванні прав та обов`язків сторін, що зумовлює різний зміст спірних правовідносин, і, як наслідок, виключає застосування вказаного апеляційним судом правового висновку як нерелевантного для вирішення питання про зміну поряду та способу виконання судового рішення.

39. В разі, коли за результатами перевірки судом касаційної інстанції буде встановлено, що фактичні обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, з`ясовані судом першої або апеляційної інстанції з достатньою повнотою, однак допущено помилки в застосуванні норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим висновки судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають цим обставинам, суд касаційної інстанції ухвалює нове рішення.

40. З огляду на те, що здійснена судом апеляційної інстанції зміна порядку виконання судового рішення в цій справі зводиться до неправомірного перекладання обов`язку Вилківської міськради (відповідача) відшкодувати витрати Одеської обласної прокуратури зі сплати судового збору на Виконком Вилківської міськради як нового боржника, якого суд першої інстанції не залучав до участі справі як співвідповідача, свідчить про допущене апеляційним судом істотне порушення норм матеріального права (статті 96 ЦК України, статей 10, 11, 51, 64, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") та процесуального права (статей 48, 331 ГПК України), Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу Виконкому необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 17.12.2024 про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 916/3541/23.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Частиною 3 статті 304 ГПК України передбачено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

43. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

44. Відповідно до частини 1 статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

45. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, об`єднана палата вважає, що доводи, викладені Виконкомом у поданій касаційній скарзі, отримали підтвердження під час касаційного провадження, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 17.12.2024 про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 916/3541/23.

Розподіл судових витрат

46. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви Одеської обласної прокуратури від 17.12.2024 про зміну порядку виконання судового рішення в справі № 916/3541/23, то, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 129 ГПК України, Верховний Суд вбачає підстави для здійснення розподілу судових витрат у виді судового збору в сумі 3028 грн, понесених скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, шляхом покладання цих витрат на Одеську обласну прокуратуру, яка подавала зазначену заяву.

47. Адже під час розгляду цього спору в суді фактичною стороною в справі є держава, представництво інтересів якої здійснює прокурор, який бере участь у розподілі судових витрат нарівні з іншими учасниками справи. Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (схожий висновок щодо правомірності покладання судових витрат на прокуратуру сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 (пункт 9.3) та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 916/1796/18, від 17.09.2024 у справі № 922/1782/21).

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області задовольнити.

Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 у справі № 916/3541/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 17.12.2024 про зміну порядку виконання судового рішення в справі № 916/3541/23.

Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь Виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

Відповідний наказ доручити видати Господарському суду Одеської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай