ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

30.06.2025м. ДніпроСправа № 904/3206/25

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл", м. Умань Черкаської області

про забезпечення позову

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл" (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Гонти, буд. 3, ідентифікаційний код 45656295)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, м. Верхівцеве, вул. Нова, буд. 50-А, ідентифікаційний код 36933660)

про стягнення грошових коштів

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" 4950000,00 грн - попередньої оплати, 75945,21 грн - 10% річних за користування чужими грошовими коштами, 332640,00 грн - неустойки в розмірі 0,1% від вартості непоставленого у строк товару, 594000,00 грн - штрафу 10%.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №ЗК-238-ШС від 14.02.2025 в частині повної та своєчасної поставки товару. У зв`язку з тим, що відповідач не поставив позивачеві товар, поставки цього товару втратила для позивача інтерес, у зв`язку з чим останній просить повернути попередню оплати та стягнути штрафні санкції та відсотки за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 відкрите провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод", які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" в усіх банківських або інших фінасово-кредитних установах у розмірі попередньої оплати 4950000,00 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідно до умов договору поставки позивач здійснив на користь відповідача попередню оплату в розмірі 4950000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач не здійснив поставку товару в обумовлені договором та Специфікацією з урахуванням додаткової угоди, строки, у зв`язку з чим позивач звернувся з вимогою про повернення попередньої оплати. Вказує, що відповідач суму попередньої оплати в розмірі 4950000,00 грн не повернув, на вимогу відповіді не надав. Позивач зауважує, що відповідач продовжує неправомірне користування грошовими коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл".

Враховуючи значний розмір позовних вимог, а також те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл" є вимогами майнового характеру про стягнення грошових коштів, а відтак позивач вважає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому на його думку, необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод", які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах суми попередньої оплати в розмірі 4950000,00 грн. Позивач стверджує, що запропоновані ним заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Позивач наголошує, що заходи забезпечення позову у заявлений спосіб і в межах суми спору законні права відповідача не порушують, арешт на грошові кошти має на меті подальше звернення стягнення на них в разі задоволення позову, а відповідний спосіб забезпечення позову не порушує балансу інтересів сторін, а є законним тимчасовим заходом до результатів вирішення спору, спрямованим на забезпечення гарантії виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Позивач зазначає, що має підстави вважати, що без вжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути ускладнене або унеможливлене.

В обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах позивач надає фінансові показники відповідача, отримані з відкритих джерел, відповідно до яких відповідача є збитковим. Також позивач звертає увагу, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нерухоме майно у відповідача зареєстровано 2 об`єкта нерухомого майна, які передані в іпотеку. Зауважує, на майно, яке обтяжене іпотекою інші стягувачі можуть претендувати тільки після повного задоволення вимог іпотекодержателя, якщо залишиться якась сума від реалізації майна. Також, зазначає, що згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень відносно відповідача відкриті провадження про стягнення з них грошових коштів, в тому числі: справи №904/2667/25, №904/2274/25, №904/2593/25. Також позивач вказує, що відповідач має борг перед кредитором ПП "Фенікс-Агро" у розмірі 450594,88 грн , що підтверджується наданим листом за вих. № 23/06/25 від 23.06.2025 та актом звірки від ПП "Фенікс-Агро".

Позивач просить врахувати, що у даному випадку у справі №904/3206/25 арешт пропонується накласти виключно на суму попередньої оплати 4950000,00 грн, сплаченої позивачем, що є чітко визначеною, безспірно сплаченою та прямо пов`язаною з предметом позову. Вважає, що такий захід є співмірним, оскільки не перевищує розміру суми яка є лише однією з позовних вимог і підтверджена платіжним дорученням №511067749 від 14.02.2025 як безспірна оплата і спрямований на забезпечення реального виконання судового рішення. Стверджує, що запропоновані ним заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та мають наслідком збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Вказує, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в сумі сплаченої позивачем попередньої оплати 4950000,00 грн необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Вважає, що такий захід є обґрунтованим, співмірним, пов`язаним із предметом позову та необхідним для забезпечення виконання судового рішення, що відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України та правовим позиціям Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вправі забезпечити позов шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України).

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що предметом позову у даній справі є майнова вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 4950000,00 грн. Наразі між сторонами є реальний спір, що пов`язаний зі сплати відповідачем коштів. Позивач вважає, що забезпечення позову накладенням арешту на кошти відповідача у межах попередньої оплати, забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Водночас застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання коштів, наявних у відповідача, що, в свою чергу, дозволить створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (пункт 23 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Отже, Верховний Суд відхиляє довід скаржника щодо обов`язку заявника (позивача) додатково доводити існування об`єктивних ризиків, що можуть утруднити або унеможливити виконання рішення у цій справі (про стягнення з відповідача заборгованості) за умови задоволення судом позову (постанова Верховного Суду від 11.12.2023 у справі №904/1934/23).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з сумою коштів, на які просить накласти арешт.

Предметом позову є стягнення з відповідача попередньої оплати, штрафних санкцій та відсотків за користування чужими грошовими коштами. При цьому позивач просить накласти арешт на кошти лише в межах суми попередньої оплати.

Беручи до уваги можливість відсутності на рахунку відповідача необхідної суми коштів на час ухвалення рішення, у випадку задоволення позову, господарський суд дійшов висновку про необхідність застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" в межах суми попередньої оплати в розмірі 4950000,00 грн.

Невжиття цього заходу забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовної вимоги поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 490/6312/19, від 21.12.2020 у справі № 487/5726/19.

Також за правовим висновком, викладеним у п. 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Також, суд бере до уваги, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті, з метою зупинення можливого вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

З огляду на викладені в заяві обставини, враховуючи предмет позову у справі та визначені ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 136, 137, 141, 144, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл" про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, м. Верхівцеве, вул. Нова, буд. 50-А, ідентифікаційний код 36933660) які знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах у розмірі попередньої оплати 4950000,00 грн (чотири мільйони дев`ятсот п`ятдесят тисяч грн 00 коп).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грінойл" (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Гонти, буд. 3, ідентифікаційний код 45656295)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, м. Верхівцеве, вул. Нова, буд. 50-А, ідентифікаційний код 36933660)

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Закону України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою законної сили - 30.06.2025.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки - до 30.06.2028.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Крижний