УХВАЛА

30 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/1344/23(905/797/22)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В. Г.

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" (вх. № 4611/2025)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2025

у складі колегії суддів: Іванова О. Г. - головуючого, Верхогляд Т. А., Дарміна М. О.

та на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024

у складі судді Юлдашева О. О.

у справі № 908/1344/23 (905/797/22)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА КАР БАТЕРИ",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО"

про визнання правочинів недійсними

в межах справи № 908/1344/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО",

В С Т А Н О В И В:

07.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА КАР БАТЕРИ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО" про визнання недійсним Договору поруки 3/9-ВКБ від 03.09.2018 та Додаткової угоди 1 від 04.09.2019 до Договору поруки №3/9-ВКБ від 03.09.2018.

30.05.2023 ухвалою Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/797/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА КАР БАТЕРИ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО" про визнання недійсним договору передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи № 908/1344/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО".

11.06.2024 рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/1344/23 (905/797/22) у задоволенні позову відмовлено.

15.05.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 26.05.2025) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024 у справі № 908/1344/23 (905/797/22) - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024 у справі № 908/1344/23 (908/797/22) -залишено без змін.

16.06.2025 (через підсистему "Електронний суд") скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2025 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024 у справі №908/1344/23 (905/797/22); прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ", визнавши недійсними Договір поруки № 3/9-ВКБ від 03.09.2018 та Додаткову угоду № 1 від 04.09.2019.

17.06.2025 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В.І., Огородніка К.М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи; обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої цієї ж статті (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності та змагальності Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу касаційного оскарження, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом зазначених принципів господарського судочинства.

Згідно з частиною четвертою статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

За змістом частини першої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначати конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Так, зі змісту касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" вбачається, що скаржник стисло виклав обставини справи, навів правове обґрунтування заявлених ним позовних вимог про визнання недійсними Договору поруки № 3/9-ВКБ від 03.09.2018 та Додаткової угоди № 1 від 04.09.2019 та свою позицію щодо відмови у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи.

При цьому підставами касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2025 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024 у справі № 908/1344/23 (905/797/22) Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" зазначено порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права (статтей 3, 13, 203, 234 ЦК України, статті 207 ГК України) та процесуального права (статтей 13, 79, 86, пунктів 1-3 частини 1 статті 277 ГПК України).

Водночас скаржником у касаційній скарзі не вказано конкретну підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 ГПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Отже, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Частиною другою статті 292 ГПК України визначено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: вказати підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 ГПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга, та належно її (їх) обґрунтувати.

При цьому Верховний Суд зазначає, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно надіслати учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2025 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024 у справі №908/1344/23 (905/797/22) - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Пєсков