ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
сторони своїх представників не направили, -
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.
Як свідчать матеріали справи, вказана ухвала доставлена позивачу та відповідачу 12.05.25 о 18:59 год в їх зареєстровані електронні кабінети в системі "Електронний суд".
В розумінні ч.ч. 3, 7 ст. 120 та ч.ч. 5, 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України сторони вважаються повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність вчинення ними процесуальних дій.
Також, всі судові рішення у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для цілодобового безкоштовного перегляду згідно Закону України Про доступ до судових рішень.
У судовому засіданні 01.07.2025 позивач та відповідач участі не приймали, витребувані документи та пояснення не подали, про причини суд не повідомили.
Враховуючи, що явка учасників справи обов`язковою не визнана, сторони вважаються повідомленими належним чином про дату та час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
Суд зазначає, що позовна заява конкурсного кредитора про стягнення заборгованості, подана як до так і після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, має розглядатись судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Водночас, в абзаці другому частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ законодавець імперативно визначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними і забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах цього провадження.
За змістом статті 1 КУзПБ конкурсними є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частинами першою, шостою статті 45 КУзПБ унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Згідно з частиною четвертою цієї статті Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
Відтак, відповідно до вказаних норм законодавства конкурсний кредитор, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, пред`являти вимоги до боржника має тільки в межах справи про банкрутство і вимагати їх задоволення в порядку, передбаченому нормами Кодексу України з процедур банкрутства.
Саме ухвала за результатами розгляду грошових вимог кредиторів є формою судового рішення про повне або часткове визнання або відмову у визнанні грошових вимог кредитора до боржника та підставою для задоволення (погашення) визнаних грошових вимог у порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Позивачем не надано суду письмових пояснень щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ в межах справи № 905/169/25.
Суду відомо, що як заява про визнання кредиторських вимог так і позов про стягнення боргу у цій справі обґрунтовані наявністю у ТОВ КРАСНОЛИМАНСЬКЕ грошового зобов`язання із виплати заявнику-працівнику заборгованості по заробітній платі, предмет і підстави вимог конкурсного кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом стягнення заборгованості, так і в процедурах банкрутства є тими самими.
Відповідно до ухвали суду від 23.06.2025 по справі № 905/169/25 вищевказану заяву з кредиторськими вимогами до боржника призначено до розгляду у попередньому засіданні, ухвалою від 24.06.2025 попереднє засідання судом було відкладено, а заява ОСОБА_1 з вимогами в розмірі 274502,24 грн. (вх.№ 2803/25 від 24.04.2025) по суті не розглянута.
Суд враховує, що відповідно до положень частини чотирнадцятої статті 39, статей 45, 47 КУзПБ пріоритетним є прийняття судового рішення про визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора по відношенню до позовного провадження у справі про стягнення заборгованості. Провадження у справі, за позовом про стягнення заборгованості, складом суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України має бути зупинене до вирішення у справі про банкрутство питання щодо визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора і прийняття з цього приводу судового рішення. Після прийняття у справі про банкрутство судового рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості підлягає поновленню і закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Якщо на момент отримання матеріалів справи позовного провадження про стягнення заборгованості, направлених в справу про банкрутство на підставі частини третьої статті 7 КУзПБ, у справі про банкрутство вже прийняте судове рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, то провадження у справі за таким позовом конкурсного кредитора підлягає закриттю судом у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство на тій же підставі.
Близька за змістом правова позиція зазначена у постановах Верховного суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20 (925/184/20), від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.
Керуючись ст.ст. 2, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття 01.07.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко