ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2025р. Справа №905/821/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ

про стягнення 7201097,06 грн., з яких: основний борг у сумі 7102161,03 грн., інфляційні втрати у сумі 26912,90 грн., 3% річних у сумі 72023,13 грн.

Суддя Левшина Г.В.

за участю секретаря судового засідання Ревенко Д.С.

Представники сторін:

від позивача: Гур`янов С.Б.

від відповідача: не з`явився

1. Суть спору.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про стягнення заборгованості в розмірі 7201097,06 грн., з яких 7102161,03 грн. основний борг, 26 912,90 грн. інфляційні втрати, 72023,13 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0212-02024-ПП від 01.01.2024р.

2. Короткий зміст рішення господарського суду Донецької області від 18.09.2024р. та постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2024р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.09.2024р. позовні вимоги ПрАТ «НЕК «Укренерго» до ТОВ «Краматорськтеплоенерго» задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 7178066,96 грн., з яких 7102161,03 грн. основний борг, 21959,44 грн. інфляційні втрати, 53946,49 грн. 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 86136,80 грн., відстрочивши виконання на 5 місяців (до 18.02.2025). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В основу рішення покладено висновки суду про обґрунтованість та правомірність позовних вимог у частині стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії, обсяги та вартість яких (послуг) відповідачем не заперечуються. Часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат пов`язане із допущеними позивачем при здійсненні розрахунку методологічними та арифметичними помилками, а саме: позивачем при розрахунку 3% річних неправильно визначено початок прострочення, оскільки не враховано, що дні сплати 28.01.2024р. та 18.02.2024р. є вихідними днями; позивачем помилково повторно нараховані 3% річних на суму боргу 7060473,98 грн. за період з 30.04.2024р. по 08.05.2024р.; позивачем двічі нараховано інфляційні втрати на суму боргу за січень 2024 року за період прострочення - квітень 2024 року. Крім того, дослідивши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення на 12 місяців та надані відповідачем докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення такої заяви та, враховуючи приписи частини п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, відстрочив виконання рішення суду строком на 5 місяців з дати ухвалення рішення.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 03.12.2024р. залишив без змін рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2024р., визнавши обґрунтованими зазначені висновки суду.

3. Короткий зміст постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26.03.2025р.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.03.2025р. у справі №905/821/24 касаційну скаргу ПрАТ «НЕК «Укренерго» задоволено; постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2024р. та рішення господарського суду Донецької області від 18.09.2024р. у справі №905/821/24 в частині відмови у стягнені 23029,60 грн., з яких 4952,96 грн. - інфляційні витрати та 18076,64 грн. - три відсотки річних скасовано та передано справу в цій частині вимог на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Як було зазначено Верховним Судом, суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду та припустились порушень норм процесуального права, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для розгляду справи та дійшли передчасних висновків щодо відмови у стягненні з відповідача сум інфляційних втрат і 3% річних, які є предметом касаційного перегляду.

4. Процесуальні дії суду у справі.

11.04.2025р. матеріали справи №905/821/24 надійшли до господарського суду Донецької області та протоколом автоматичного розподілу справ від 11.04.2025р. справу №905/821/24 передано на розгляд судді Левшиної Г.В.

Ухвалою суду від 14.04.2025р. прийнято справу №905/821/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ про стягнення 7201097,06 грн., з яких: основний борг у сумі 7102161,03 грн., інфляційні втрати у сумі 26912,90 грн., 3% річних у сумі 72023,13 грн. до провадження; вирішено розгляд справи №905/821/24 здійснювати в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначено на 06.05.2025 року об 11:30 год.; запропоновано сторонам до дати підготовчого засідання надати письмові пояснення по суті спору з урахуванням постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2025р. у справі №905/821/24.

23.04.2025р. через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення по суті справи.

01.05.2025р. через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Краматорськтеплоенерго».

В підготовче засідання 06.05.2025р. з`явився представник позивача, надав пояснення по суті справи. Окрім того, позивач заявив усне клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника ПрАТ «НЕК «Укренерго».

Ухвалою суду від 06.05.2025р. відкладено підготовче засідання на 03.06.2025 року об 11:15 год.; запропоновано сторонам до дати підготовчого засідання надати суду всі наявні докази та письмові пояснення на підтвердження / спростування заявлених позовних вимог.

28.05.2025р. через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли письмові пояснення, за змістом яких останній повідомив суд про відсутність додаткових доказів на підтвердження/спростування заявлених позивних вимог у справі. Окрім того, відповідач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Краматорськтеплоенерго».

В підготовче засідання 03.06.2025р. з`явився представник позивача, не заперечував проти призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 03.06.2025р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.07.2025 року о 12:30 год.

В судове засідання 01.07.2025р. з`явився представник позивача, відповідач в засідання суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

5. Встановлені судом обставини справи.

Як вже було зазначено судом, справа перебувала на розгляді суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Так, під час відповідного розгляду було встановлено та неоспорено сторонами, що 01.01.2024р. на підставі заяви-приєднання ТОВ "Краматорськтеплоенерго" надало письмову згоду на приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, розміщеного на офіційному сайті оператора системи передачі (ОСП), на окремих умовах чинного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019р. №0212-02024.

Згідно з повідомленням ПрАТ "НЕК "Укренерго" (ОСП) №01/54730 від 23.10.2023р. відповідача приєднано до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії, ідентифікатор договору №0212-02024-ПП, дата акцептування 01.01.2024р.

За умовами пункту 1.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії (далі договір) останній є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (далі - користувач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно із заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

За умовами пункту 5.1 договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги.

Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.

Порядок розрахунків визначений у розділі 6 договору.

Так, розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (пункт 6.1 договору).

Відповідно до пункту 6.2 договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 6.4 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Відповідно до пункту 14.1 договору останній набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.

Позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури для оплати, які додані до матеріалів справи.

Рахунки подекадно направлялись відповідачу через сервіс Askod.

У період січень-квітень 2024 року на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на загальну суму 7102161,03 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи актами приймання-передачі послуги, які підписані сторонами без зауважень через сервіс Askod шляхом накладення електронного підпису.

Правомірність стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 7102161,03 грн. встановлена рішенням господарського суду від 18.09.2024р., яке є чинним в означеній частині.

Суд наголошує на тому, що предметом нового розгляду справи є виключно питання стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 72023,13 грн. та інфляційні втрати в розмірі 26912,90 грн.

Під час первісного розгляду справи відповідач заперечував щодо наданих позивачем розрахунків та вказував, що у розрахунку інфляційних втрат у періоді 2 позивач повторно врахував суму боргу в розмірі 2476732,50 грн., на яку вже були нараховані інфляційні у попередньому періоді.

Щодо розрахунку 3% річних, то відповідач посилався на те, що враховуючи п.6.4 договору, прострочення починається з 16 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер та, відповідно, особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема на підставі статті 617 Цивільного кодексу України.

Як вже було раніше зазначено судом, в пунктах 6.2, 6.4 договору сторони погодили порядок розрахунків за планові та фактичні обсяги послуг. У відповідача спочатку виникає обов`язок зі здійснення поетапної оплати планової вартості послуги у строки, встановлені в п.6.2 договору, з подальшим перерахунком за фактичний обсяг послуги у строки, встановлені в п.6.4 договору.

Оплата планової вартості послуги, так і остаточний розрахунок за фактичний обсяг послуги по суті є одним і тим самим зобов`язанням з оплати послуги, що надається у відповідному розрахунковому періоді, розподіл такого обов`язку на окремі платежі у часі (попередня оплата, остаточний розрахунок) не створює умов для припинення існування таких частин зобов`язання.

Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданої послуги.

Оскільки укладеним між сторонами договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами ст.ст.611, 625 ЦК України.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2022р. у справі №904/5899/21, від 24.11.2022р. у справі №927/713/21, від 23.11.2023р. у справі №925/654/22.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу подекадно виставлялись рахунки за послугу з передачі електричної енергії.

При цьому, за умовами п.6.2 договору сторони погодили, що користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків, зокрема:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду.

З приводу зазначеного, суд вважає за необхідне акцентувати увагу сторін на тому, що відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України).

Нормами статті 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно зі статтею 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день

З аналізу статті 254 Цивільного кодексу України вбачається, що вказана норма, зокрема, частини перша-четверта регулюють закінчення строку, який визначений роками, півроком або кварталом року, місяцями, у півмісяця та тижнями, і лише у випадку, коли останній день строку, закінчення якого визначено частинами першою-четвертою цієї статті, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку, згідно з частиною п`ятою цієї статті, є перший за ним робочий день.

Водночас правила цієї статті не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Отже, за умовами договору, відповідач повинен здійснити платежі саме у визначені сторонами календарні дати до 18, 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду та до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Вказані дати є встановленим сторонами строком виконання зобов`язання, який вони не визначали роками, місяцями, тижнями, днями або годинами відповідно до закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №922/1813/23 від 11.03.2024р., у справі №910/7012/23 від 16.05.2024р.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення та актуальні правові позиції Верховного Суду, перевіривши розрахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго», суд дійшов висновку, що останнім було правомірно визначено початок прострочення по кожному періоду. Втім, суд встановив, що позивачем помилково повторно нараховані 3% річних на суму боргу 7060473,98 грн.

Здійснивши власний розрахунок в означеній частині, суд встановив, що належний розмір 3% становить 54082,57 грн., а саме:

- на заборгованість у розмірі 786936,49 грн. 3% річних за період прострочення з 19.01.2024р. по 28.01.2024р. у розмірі 645,03 грн.;

- на заборгованість у розмірі 1611780,33 грн. 3% річних за період прострочення з 29.01.2024р. по 08.02.2024р. у розмірі 1453,24 грн.;

- на заборгованість у розмірі 2476732,49 грн. 3% річних за період прострочення з 09.02.2024р. по 15.02.2024р. у розмірі 1421,08 грн.;

- на заборгованість у розмірі 2476732,50 грн. 3% річних за період прострочення з 16.02.2024р. по 18.02.2024р. у розмірі 609,03 грн.;

- на заборгованість у розмірі 3273884,77 грн. 3% річних за період прострочення з 19.02.2024р. по 28.02.2024р. у розмірі 2683,51 грн.;

- на заборгованість у розмірі 4056513,21 грн. 3% річних за період прострочення з 29.02.2024р. по 08.03.2024р. у розмірі 2992,51 грн.;

- на заборгованість у розмірі 4775507,11 грн. 3% річних за період прострочення з 09.03.2024р. по 18.03.2024р. у розмірі 3914,35 грн.;

- на заборгованість у розмірі 5574032,61 грн. 3% річних за період прострочення з 19.03.2024р. по 28.03.2024р. у розмірі 4568,88 грн.;

- на заборгованість у розмірі 6338958,19 грн. 3% річних за період прострочення з 29.03.2024р. по 08.04.2024р. у розмірі 5715,45 грн.;

- на заборгованість у розмірі 6989450,69 грн. 3% річних за період прострочення з 09.04.2024р. по 15.04.2024р. у розмірі 4010,34 грн.;

- на заборгованість у розмірі 6989450,67 грн. 3% річних за період прострочення з 16.04.2024р. по 18.04.2024р. у розмірі 1718,72 грн.;

- на заборгованість у розмірі 7022294,53 грн. 3% річних за період прострочення з 19.04.2024р. по 28.04.2024р. у розмірі 5755,98 грн.;

- на заборгованість у розмірі 7060473,98 грн. 3% річних за період прострочення з 29.04.2024р. по 08.05.2024р. у розмірі 5787,27 грн.;

- на заборгованість у розмірі 7102161,03 грн. 3% річних за період прострочення з 09.05.2024р. по 30.05.2024 р. у розмірі 12807,18 грн.

Таким чином, вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 54082,57 грн.

В частині нарахування інфляційних втрат слід зазначити про таке.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.01.2020р. у справі № 924/532/19, від 29.04.2020р. у справі №910/1193/19, від 18.06.2020р. у справі №904/3491/19, від 01.10.2020р. у справі №910/11820/18.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат останнім визначено період прострочення по 30.05.2024р., однак, фактично інфляційні втрати нараховані по квітень 2024 року включно.

Так, за розрахунком позивача розмір інфляційних втрат становить 26912,90 грн., з яких 17361,89 грн. нараховані на суму боргу за січень 2024 року за період прострочення березень-квітень 2024 року, 9551,01 грн. нараховані на суму боргу за січень-лютий 2024 року за період прострочення - квітень 2024 року.

Перевіривши наданий ПрАТ «НЕК «Укренерго» розрахунок, судом встановлено, що позивачем двічі нараховано інфляційні втрати на суму боргу в розмірі 2476732,50 грн. (за січень 2024 року) за період прострочення - квітень 2024 року. Жодних обґрунтованих пояснень з цього приводу позивачем надано не було.

Здійснивши перерахунок інфляційних витрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", суд дійшов висновку, що за належний період прострочення дійсна сума розрахунку інфляційних втрат становить 21959,44 грн., яка підлягає стягненню.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 76042,01 грн., з яких: 3% річних в сумі 54082,57 грн. та інфляційне збільшення в сумі 21959,44 грн.

Згідно зі статтею 315 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову, у якій має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, суд касаційної інстанції, здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої (апеляційної) інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому, у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови апеляційної інстанції з переданням справи на новий розгляд, судові витрати у справі, в тому числі й судовий збір, сплачений за подання апеляційної чи касаційної скарги, підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи.

Таким чином, судовий збір за подачу позову, апеляційної та касаційної скарги у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно, суд акцентує увагу на тому, що оскільки предметом нового розгляду було виключно питання стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то і розподіл буде здійснюватися тільки тих судових витрат, що були понесені у зв`язку із розглядом заявлених вимог в означеній частині.

Керуючись ст.ст.7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ про стягнення інфляційних втрат у сумі 26912,90 грн. та 3% річних у сумі 72023,13 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ) 3% річних в сумі 54082,57 грн. та інфляційне збільшення в сумі 21959,44 грн., всього заборгованість в сумі 76042,01 грн., судовий збір в першій інстанції у розмірі 912,51 грн., судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2792,78 грн., судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 3723,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 01.07.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 01.07.2025р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу.

Суддя Г.В. Левшина