ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м.Дніпро Справа № 904/6328/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дарміна М.О. - доповідач,

судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 у справі №904/6328/23 (суддя Мілєва І.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 21 742,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни про стягнення 155 743,97 грн, з яких: 65 301,05 грн основний борг, 57 418,91 грн пеня, 4571,07 грн штраф, 4894,02 грн 3% річних, 23 558,92 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 724 від 02.10.2013.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 у справі №904/6328/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) 15 597,17 грн, а саме: 13 883,44 грн, з яких: 9355,83 грн основний борг, 654,90 грн штраф, 630,91 грн 3% річних, 3241,80 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1713,73 грн.

В решті позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 9355,83 грн є правомірними та підлягають задоволенню. Разом з тим, враховуючи, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 13 883,44 грн, з яких: 9355,83 грн основний борг, 654,90 грн штраф, 630,91 грн 3% річних, 3241,80 грн інфляційні втрати.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з зазначеним рішенням, через систему « Електронний суд», Фізична особа-підприємець Шакула Ніна Олексіївна звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/6328/23 від 04.11.2024, яким стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" ( 15 597,17 грн, а саме: 13 883,44 грн, з яких: 9355,83 грн - основний борг, 654,90 грн - штраф, 630,91 грн - 3% річних, 3241,80 грн - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1713,73 грн.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи підприємця Шакули Ніни Олексіївни у справі №904/6328/23, задоволених 04.11.2024 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на користь Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни судовий збір за подачу апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення у справі №904/6328/23.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення не враховані висновки Верховного Суду у справі №904/346/23 від 24.05.2024, рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/346/23 від 26.09.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №904/4034/23, якими відмовлено Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» у стягненні заборгованості з Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни за постачання теплової енергії.

На переконання скаржника, оскаржуване судове рішення підлягає також скасуванню у зв`язку з тим, що ним не враховані наступні висновки судів у справі №904/6650/21 при ухваленні: постанови Верховного Суду від 23.10.2024, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024, постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024, у якій Позивачем є ФОП Шакула Н.О., відповідачем АТ «Криворізька теплоцентраль». Предметом позову було зобов`язання Відповідача здійснювати нарахування за теплову енергію на підставі показів вузла обліку теплової енергії, встановленого у приміщенні ФОП Шакула Н.О. та здійснити перерахунок за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020/2021 на підставі показів вузла обліку теплової енергії, встановленого у приміщенні ФОП Шакула Н.О. у 2007 році.

Також, за доводами апелянта, судом не враховано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» зроблений перерахунок лише за опалювальний сезон 2020/2021, який закінчився 14.04.2021, а борг 9355,83 грн. нарахований АТ «Криворізька теплоцентраль» після закінчення опалювального сезону 2020/2021 та не за показами вузла обліку теплової енергії, встановленого у приміщенні ФОП Шакули Н.О. у 2007 році.

Апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції здійснених відповідачем оплат згідно платіжних інструкцій №149 від 03.09.2021, №56 від 30.03.2021, № 133 від 11.08.2021, №153 від 15.09.2021, №41 від 09.03.2021 на загальну суму 22 913, 53 грн. слід зазначити наступне.

Судом першої інстанції неправильно зазначено, що Позивачем за спожиту теплову енергію за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року зроблений перерахунок на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 по справі № 904/6650/21.

Апелянт зазначає, що зазначений період прострочення зобов`язання з 21.04.2021 по 10.11.2023 є неправильним, тому що про так зване порушення ФОП Шакула Н.О. у сумі 9355, 83 грн. дізналася лише з додаткового пояснення АТ Криворізька теплоцентраль від 23.09.2024, тому ч.2 ст.625 ЦК України, ч.1 ст.548 ЦК України, а також ч.1 ст.611 ЦК України, ст.549 ЦК України, ч.1 ст.230 ГК України не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Суд першої інстанції, стягуючи з Відповідача інфляційні втрати за період з 21.04.2021 по 10.11.2023 у сумі 3241, 80 грн., за період з 21.04.2021 по 10.11.2023 у сумі 630,91 грн - 3% річних, не врахував висновок Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №904/5610/19.

Разом з тим скаржник зауважує, що суд першої інстанції, стягуючи за період з 21.04.2021 по 10.11.2023 - 654,90 грн штраф не врахував висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

18.12.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», за змістом якого останній заперечує проти тверджень, викладених в апеляційній скарзі відповідача та вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 по справі №904/6328/23 законним, обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому не підлягає скасуванню.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Дармін М.О. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/6328/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/6328/23.

04.12.2024 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 у справі №904/6328/23, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2021 приміщення за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності фізичній особі ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 18).

02.10.2013 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація-продавець) та Фізичною особою-підприємцем Шакулою Ніною Олексіївною (споживач-покупець) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 724 (далі - договір).

За цим договором теплопостачальна організація-продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. договору).

Теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду; гаряче водопостачання - протягом року (п. 2.1. договору).

Нові, реконструйовані та технічно переоснащені системи теплоспоживання перед їх уведенням в експлуатацію мають бути пред`явлені споживачем-покупцем відповідним органам Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії та теплопостачальній організації-продавцю з оформленням відповідного акта-допуску (п. 2.2. договору).

В разі незгоди сторін щодо розгляду питання незадовільної роботи систем теплоспоживання, споживач повинен скликати комісію за участю представників Держенергонагляду, проектної, експлуатаційної та теплопостачальної організацій і забезпечити вільний доступ для огляду систем; в разі неявки представника теплопостачальної організації-продавця, акт складається у присутності представника уповноважених органів місцевого самоврядування (п. 3.1.6. договору).

Споживач-покупець теплової енергії має право на вибір теплопостачальної організації-продавця (п. 3.1.7. договору).

Споживач-покупець зобов`язується узгоджувати з теплопостачальною організацією-продавцем нові підключення та відключення і переобладнання тепловикористовуючих установок в установленому порядку, які спричинили збільшення або зменшення споживання теплової енергії (п. 3.2.6. договору).

Теплопостачальна організація-продавець зобов`язана виписувати рахунки споживачеві-покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти здачі-прийняття послуг, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті в підписаному або в не підписаному вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.2.5. договору).

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності -розрахунковим способом (п. 5.1. договору).

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (п. 5.2. договору).

Межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж, підписаного у двосторонньому порядку, який є невід`ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (п. 5.3. договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів (п. 6.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. договору).

Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п`ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-ого числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії. Тариф на постачання теплової енергії з 01.10.2011 складає 844,82 грн за 1Гкал з ПДВ (п. 6.3. договору).

За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язань за цим договором (розділ 7 договору).

За порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій встановлено у три роки (п. 7.2.7. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 01.10.2014, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України. Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення Господарським судом; ліквідації однієї із сторін (п. 10.1. договору).

Припинення дії договору не звільняє споживача-покупця від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію (п. 10.2. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однієї зі сторін (п. 10.3. договору).

Позивач зазначає, що будинок № 9 по мкрн. Ювілейний є багатоповерховим, опалення приміщення № 9 зазначеного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення, система опалення нежитлового приміщення відповідача є єдиною та невід`ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку, а отже відповідач фактично отримував (споживав) теплову енергію. Як зазначає позивач, свої договірні зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії позивач виконав у повному обсязі. На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради Про початок опалювального сезону та Про закінчення опалювального сезону за період 01.01.2021-31.10.2021 позивачем своєчасно розпочато та вчасно закінчено опалювальні сезони 2020-2021, 2021/2022 у м. Кривому Розі. Належне виконання зобов`язань АТ Криворізька теплоцентраль з надання послуги з теплопостачання Відповідачу за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн. Ювілейний, буд. 9 прим. 65 підтверджується актами подачі та припинення подачі. Позивач зазначає, що у період з січня 2021 року по жовтень 2021 року відповідачу було поставлено теплову енергію на загальну суму 71 236,20 грн з ПДВ, на підтвердження чого надав акти приймання передачі теплової енергії (надання послуг): № 1101 від 31.01.2021 про постачання відповідачу у січні 2021 року теплової енергії в обсязі 11,08 Гкал на суму 22 197,80 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 24); № 2267 від 28.02.2021 про постачання відповідачу у лютому 2021 року теплової енергії в обсязі 10,77 Гкал на суму 21 576,74 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 26); № 3472 від 31.03.2021 про постачання відповідачу у березні 2021 року теплової енергії в обсязі 8,94 Гкал на суму 17 910,50 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 28); № 4617 від 30.04.2021 про постачання відповідачу у квітні 2021 року теплової енергії в обсязі 2,5 Гкал на суму 5008,54 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 30); № 5190 від 31.10.2021 про постачання відповідачу у жовтні 2021 року теплової енергії в обсязі 0,85 Гкал на суму 4542,62 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 33). Позивач зазначає, що всі вищенаведені акти разом із рахунками направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами № 922/30 від 16.02.2021, № 1800/30 від 19.03.2021, № 2560/30 від 19.04.2021, № 3538/30 від 27.05.2021, № 8106/30 від 09.11.2021. Однак, як зазначає позивач, відповідач спірні акти не підписав та не повернув.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 по справі № 904/6650/21 (суддя Новікова Р.Г.) позовні вимоги фізичної особи підприємця Шакули Ніни Олексіївни до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020-2021років по адресі: мкр-н Ювілейний, буд.9, прим.65, м.Кривий Ріг, якою спожито 17,222Гкал теплової енергії за опалювальний сезон 2020-2021років з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20 заводський номер 34371, які перед початком опалювального сезону 2020-2021років становили 00239,362Гкал, після закінчення опалювального сезону 2020-2021років становили 00256,584Гкал з урахуванням спожитої теплової енергії 17,222Гкал задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль здійснити перерахунок фізичній особі підприємцю Шакулі Ніні Олексіївні за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020-2021років по адресі: мкр-н Ювілейний, буд.9, прим.65, м. Кривий Ріг, якою спожито 17,222 Гкал теплової енергії за опалювальний сезон 2020-2021років з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії SKM -1-03 dy 20 заводський номер 34371, які перед початком опалювального сезону 2020-2021років становили 00239,362 Гкал, після закінчення опалювального сезону 2020-2021років становили 00256,584Гкал з урахуванням спожитої теплової енергії 17,222 Гкал.

Позивачем на виконання рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 по справі № 904/6650/21 було здійснено перерахунок заборгованості фізичної особи підприємця Шакули Ніни Олексіївни за спожиту теплову енергію за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року.

Так, позивач зазначає, що за договором купівлі-продажу теплової енергії № 724 від 02.10.2013 сума перерахунку за опалювальний сезон 2020-2021 склала - 55 945,22 грн з ПДВ. За вказаний період у зв`язку із перерахунком утворилась переплата у розмірі 15 696,68 грн, яка була врахована за січень-лютий 2021 року та частково березень 2021 року. Заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію у період з січня 2021 року по жовтень 2021 року становить 9355,83 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом позовних вимог є матеріально правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію в період з 01.01.2021р. по 31.10.2021р. у розмірі 67 324,67 грн

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорених сторонами обставин справи відносно того, що: Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2021 приміщення за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності фізичній особі ОСОБА_1 . 02.10.2013 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація-продавець) та Фізичною особою-підприємцем Шакулою Ніною Олексіївною (споживач-покупець) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 724.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 по справі № 904/6650/21 (суддя Новікова Р.Г.) позовні вимоги фізичної особи підприємця Шакули Ніни Олексіївни до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020-2021років по адресі: мкр-н Ювілейний, буд.9, прим.65, м.Кривий Ріг, якою спожито 17,222Гкал теплової енергії за опалювальний сезон 2020-2021років з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20 заводський номер 34371, які перед початком опалювального сезону 2020-2021років становили 00239,362Гкал, після закінчення опалювального сезону 2020-2021років становили 00256,584Гкал з урахуванням спожитої теплової енергії 17,222Гкал задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль здійснити перерахунок фізичній особі підприємцю Шакулі Ніні Олексіївні за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020-2021років по адресі: мкр-н Ювілейний, буд.9, прим.65, м. Кривий Ріг, якою спожито 17,222 Гкал теплової енергії за опалювальний сезон 2020-2021років з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії SKM -1-03 dy 20 заводський номер 34371, які перед початком опалювального сезону 2020-2021років становили 00239,362 Гкал, після закінчення опалювального сезону 2020-2021років становили 00256,584Гкал з урахуванням спожитої теплової енергії 17,222 Гкал.

Позивачем на виконання рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 по справі № 904/6650/21 було здійснено перерахунок заборгованості фізичної особи підприємця Шакули Ніни Олексіївни за спожиту теплову енергію за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року.

Згідно з доводами позивача, за договором купівлі-продажу теплової енергії № 724 від 02.10.2013 сума перерахунку за опалювальний сезон 2020-2021 склала - 55 945,22 грн з ПДВ. За вказаний період у зв`язку із перерахунком утворилась переплата у розмірі 15 696,68 грн, яка була врахована за січень-лютий 2021 року та частково березень 2021 року.

Таким чином, загальна сума заборгованості після здійснення перерахунку за предметом позову на дату ухвалення рішення становила 9 355,83 грн., а саме:

- 1808,08 грн. залишок заборгованості за березень 2021;

- 3005,13 грн. - заборгованості за квітень 2021;

- 4 542, 62 грн. - заборгованості за жовтень 2021.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Оскільки апелянтом не наводиться контрозрахунок заборгованості за поставлену теплову енергію в період з 01.01.2021р. по 31.10.2021р., який би спростовував правильність обрахунку заборгованості після здійснення перерахунку за предметом позову на дату ухвалення рішення у розмірі 9 355,83 грн., відповідні доводи апеляційної скарги : «… Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зроблений висновок, що Позивачем здійснений перерахунок за опалювальний сезон 2020-2021, але судом не звернуто уваги, що 9355,83 грн. - основного боргу нараховано за період з 28.10.2021 по 31.10.2021 за показами загальнобудинкового приладу обліку (28.10.2021 це дата подачі теплоносія на будинок №9 по м-ну Ювілейний м.Кривого Рогу), без врахування показів вузла обліку у приміщенні Відповідача ФОП Шакули Н.О., тобто не застосовано висновків судів у справах №904/6650/21, №904/346/23, №904/4034/23, згідно якими нарахування повинно відбуватися за показами вузла обліку теплової енергії у приміщенні ФОП Шакули Н.О.

Отже судом не враховано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» зроблений перерахунок лише за опалювальний сезон 2020/2021, який закінчився 14.04.2021, а борг 9355,83 грн. нарахований АТ «Криворізька теплоцентраль» після закінчення опалювального сезону 2020/2021 та не за показами вузла обліку теплової енергії, встановленого у приміщенні ФОП Шакули Н.О. у 2007 році. …» відхиляються колегією суддів як такі, що ґрунтуються на концепції негативного доказу і не підтвердежні належними і допустимими в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказах.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Положеннями частини 1 статті 626, частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У свою чергу, відповідно до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Водночас у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду доказів щодо повної оплати суми заборгованості в розмірі 9355,83 грн та не спростовано, шляхом надання належних доказів, доводів позивача щодо наявності боргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та обґрунтованості позовних вимог на суму 9355,83 грн основного боргу.

Пунтом 7.2.7. договору встановлено, що за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій встановлено у три роки.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 7859,19 грн за загальний період з 21.04.2021 по 10.11.2023 та штраф у розмірі 654,90 грн.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок штрафу, апеляційним господарським судом встановлено вірність проведених нарахувань.

При цьому, стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені колегія апеляційного суду зазначає наступне:

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Господарським судом вірно враховано, що оскільки законом, у даному випадку, не передбачено розмір штрафних санкцій, то застосовуються санкції, передбачені договором.

Відповідно до п. 7.2.7. договору за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення.

З наведеного пункту договору вбачається, що сторонами не встановлено конкретний розмір пені, а лише обмежено її розмір подвійною обліковою ставкою Національного банку України (не більше подвійної облікової ставки Національного банку України).

Оскільки сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені, то нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України є неправомірним.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 7859,19 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 21.04.2021 по 10.11.2023 у розмірі 630,91 грн та інфляційні втрати за період з травня 2021 року по жовтень 2023 року у розмірі 3241,80 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи прострочення виконання зобов`язання, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 13 883,44 грн, з яких: 9355,83 грн основний борг, 654,90 грн штраф, 630,91 грн 3% річних, 3241,80 грн інфляційні втрати.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що: «… 1.Судом першої інстанції не враховані:

1) висновки Верховного Суду у справі №904/346/23 від 24.05.2024, де Сторонами є ФОП Шакула Н.О. (відповідач) та АТ «Криворізька теплоцентраль» (позивач),

2) рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/346/23 від 26.09.2024, яке не оскаржувалося та набрало законної сили, де Сторонами є ФОП Шакула Н.О. (відповідач) та АТ «Криворізька теплоцентраль» (позивач), 3) постанова Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №904/4034/23, де Сторонами є ФОП Шакула Н.О. (відповідач) та АТ «Криворізька теплоцентраль» (позивач), яке набрало законної сили. Вищезазначеними рішеннями АТ «Криворізька теплоцентраль» відмовлено у стягненні заборгованості з ФОП Шакули Н.О. за спожиту теплову енергію з підстави того, що нарахування за опалювальні сезони здійснювалися не за показами вузла обліку теплової енергії, встановленого у 2007 році у приміщенні ФОП Шакули Н.О. №65 будинку АДРЕСА_3 . …» колегією суддів відхиляються з огляду на те, що у справах № 904/346/23 та № 904/4034/23 позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» обґрунтовувалися умовами типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що має реквізити № 724/жб від 01.11.2021. Натомість у справі № 904/6328/23 позовні вимоги позивача ґрунтувалися на положеннях договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 724 від 02.10.2013.

Відтак посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не врахував рішення у справах № 904/346/23 та № 904/4034/23 при ухваленні рішення у цій справі, є безпідставними та недоречними, оскільки предмет та правова природа спірних правовідносин у зазначених справах не є тотожними.

Колегією суддів також відхиляються доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції не враховано здійснених відповідачем оплат згідно платіжних інструкцій №149 від 03.09.2021, №56 від 30.03.2021, №133 від 11.08.2021, №153 від 15.09.2021, №41 від 09.03.2021 на загальну суму 22 913,53 грн, як такі, що спростовуються матеріалами справи, з огляду на наступне:

- відповідно до платіжного доручення № 149 від 03.09.2021 відповідачем було сплачено 5000,00 грн за отриману теплову енергію у грудні 2020 року та січні 2021 року;

- відповідно до платіжного доручення № 56 від 30.03.2021 відповідачем було сплачено 5000,00 грн за отриману теплову енергію у листопаді-грудні 2020 року;

- відповідно до платіжного доручення № 133 від 11.08.2021, відповідачем було сплачено 4000,00 грн за отриману теплову енергію у грудні 2020 року;

- відповідно до платіжного доручення № 153 від 15.09.2021, відповідачем було сплачено 3911,53 грн за отриману теплову енергію у січні 2021 року;

- відповідно до платіжного доручення № 41 від 09.03.2021, відповідачем було сплачено 5000,00 грн за отриману теплову енергію у листопаді 2020 року, оскільки місцевим господарським судом після перерахунку заборгованості позивачем та зменшення ним розміру позовних вимог позивачем фактично заявлено до стягнення заборгованість за період з березня 2021 ро по жовтень 2021 року.

Отже, надані відповідачем платіжні доручення не стосуються предмету даного спору.

Інші доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 у справі №904/6328/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 у справі №904/6328/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 у справі №904/6328/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3220,80 грн покласти на Фізичну особу-підприємця Шакулу Ніну Олексіївну.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв