СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04 липня 2025 року м. Харків Справа № 917/980/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача: Плахова О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобино,(вх.№1396 П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23 (суддя Ореховська О.О., постановлену в м.Полтава, дата складення повного тексту 25.11.2024)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діловий район" (нова назва ТОВ "Добрі ліки"), м. Київ,

до боржника Приватного підприємства Агрофірми "Славутич", Полтавська область, Глобинський район, с. Горби,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діловий район" звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Агрофірми "Славутич".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.01.2024 у справі №917/980/23 відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП Агрофірми "Славутич" за заявою кредитора - ТОВ "Діловий район"; відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 (вх. №25 від 02.01.2024) про залучення до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача; залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Косякевича С.О. про участь у справі залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Діловий район" задоволено, ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.01.2024 у справі №917/980/23 скасовано; справу №917/980/23 направлено для продовження розгляду до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.04.2024 прийнято справу №917/980/23 до провадження та призначено підготовче засідання у справі.

На стадії підготовчого засідання ТОВ "Добрі ліки" подано до господарського суду Полтавської області надійшло клопотання (вх. № 7668), в якому останнє повідомило про зміну найменування ініціюючого кредитора з ТОВ "Діловий район" на ТОВ "Добрі ліки".

На підтвердження зазначеного ТОВ "Добрі ліки" було надало такі документи: Статут ТОВ "Добрі ліки" (Нова редакція), Рішення № 01/24 єдиного учасника ТОВ "Діловий район" від 19.03.2024, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Добрі ліки".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Агрофірми "Славутич"; визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрі ліки" у розмірі 1087140,00грн., з яких: 1000000,00грн. - основний борг, 26840,00грн. - судовий збір та 60300,00грн. - авансування винагороди арбітражному керуючому; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Приватного підприємства Агрофірми "Славутич"; введено процедуру розпорядження майном боржника - Приватного підприємства Агрофірми "Славутич"; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 40 від 31.01.2023) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства; встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна Приватного підприємства Агрофірми "Славутич" із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «ДОБРІ ЛІКИ» у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 витребувано у у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/980/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

30.06.2025 матеріали справи №917/980/23 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 9 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що розмір ставки за подання до господарського суду апеляційних скарг у справі про банкрутство становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік", встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 у розмірі 3028,00грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду 16.11.2022 у справі № 916/228/22.

Суддя - доповідач враховує, що апеляційну скаргу у справі подано апелянтом через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", а тому судовий збір обраховується з понижуючим коефіцієнтом 0,8.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 36336,00грн.

Разом з тим, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23 про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Агрофірми "Славутич", суддя - доповідач зазначає, що відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суддя-доповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали складено 25.11.2024, тобто, строк подання апеляційної скарги сплив 05.12.2024.

Проте, апеляційна скарга була подана скаржником 16.06.2025, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду майже на шість місяців.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Агрофірми "Славутич" апелянт посилається на те, що набув статусу конкурсного кредитора та відповідно учасника провадження у справі про банкрутство з 04.06.2025 - дати отримання копії повного тексу ухвали господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 у справі №917/980/23(917/105/25) про визнання його грошових вимог.

Разом з тим, наведені апелянтом доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23, суддя-доповідач не визнає поважними з огляду на таке.

Так, нормами Кодексу України з процедур банкрутство чи Господарського процесуального кодексу України не передбачено прямої заборони на оскарження ухвал, які були постановлені господарським судом до вступу певної особи у справу чи набуття нею процесуального статусу учасника справи про банкрутство.

Разом з цим, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону - ГПК України.

В контексті наведеного, суддею-доповідачем враховано правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 12.07.2023 у справі №915/1097/20, в якій Суд вказав, що при вирішенні питання щодо поновлення конкурсному кредитору строку на апеляційне оскарження судам слід виходити з презумпції поважності причин пропуску цього строку, якщо кредитор у визначені статтею 45 КУзПБ строк і спосіб заявив грошові вимоги до боржника та після визнання його вимог у встановленому порядку реалізував своє право на апеляційне оскарження ухвали протягом розумного строку, що не перевищує визначений у частині першій статті 256 ГПК України строк.

При поданні апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене у справі про банкрутство до набуття особою статусу кредитора (учасника) у цій справі, початок перебігу строку на апеляційне оскарження такого рішення має обраховуватися з дати постановлення ухвали суду про визнання кредиторських вимог цієї особи.

Подібний підхід у застосуванні положень щодо порядку обчислення строку на апеляційне оскарження судового рішення наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №902/560/20 та від 29.04.2021 у справі №904/5874/19.

Відповідно до частини 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною 4 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутство ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до абзаців 3-5 частини 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутство вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , як конкурсний кредитор, стала учасником справи про банкрутство не з 04.06.2025, а з 13.05.2025 - дати оголошення та набрання законної сили ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 у справі №917/980/23 (917/105/25) про визнання грошових вимог ОСОБА_1 та ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 у справі №917/980/23 (попереднього засідання).

З протоколу судового засідання в режимі конференції №4516820 від 13.05.2025 у справі №917/980/23 (917/105/25) вбачається, що вступну та резолютивну частини ухвали про визнання грошових вимог ОСОБА_1 було оголошено у відкритому судовому засіданні 13.05.2025 з 12:10:28 по 12:12:55, апелянт - ОСОБА_1 був особисто присутній в залі суду під час такого оголошення.

Крім того, з протоколу судового засідання в режимі конференції №4517180 від 13.05.2025 у справі №917/980/23 вбачається, що вступну та резолютивну частини ухвали (попереднє засідання) було оголошено у відкритому судовому засіданні 13.05.2025 з 12:17:05 по 12:20:32, та апелянт - ОСОБА_1 також був особисто присутній в залі суду під час такого оголошення.

Отже, скаржник набув статус конкурсного кредитора у справі про банкрутство Приватного підприємства Агрофірми "Славутич" та дізнався про набуття цього статусу, який надає йому можливість оскаржити ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство, саме з 13.05.2025 (в день оголошення та набрання законної сили ухвали господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 у справі №917/980/23 (917/105/25) про визнання його грошових вимог та ухвали господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 у справі №917/980/23 (попереднє засідання), а не з 04.06.2025, коли апелянтом було отримано повні тексти відповідних судових рішень.

Крім цього, суддя доповідач зазначає, що відповідно до підпунктів 8 та 13 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, як перелік засновників (учасників) юридичної особи та відомості про керівника юридичної особи.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які у відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань", є достовірними, в державному реєстрі було внесено данні про засновників та керівника юридичної особи Приватного підприємства Агрофірми "Славутич" код ЄДРПОУ, з яких вбачається, що апелянт - ОСОБА_1 є керівником та одним з засновників (учасників) боржника.

Отже, за наведених обставин, скаржник мав можливість реалізувати право на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство від 14.11.2024 набагато раніше від імені боржника, а не чекати визнання його грошових вимог.

З огляду на вищевикладене, суддя - доповідач дійшов висновку про те, що в порушення приписів статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, апелянтом не обґрунтовано та не надано доказів в підтвердження того, що він був позбавлений можливості оскаржити ухвалу суду про відкриття провадження у справі про банкрутство від 14.11.2024, після визнання його грошових вимог (13.05.2025) протягом розумного строку, який не мав перевищувати 10 днів (ч. 1 ст. 256 ГПК України) з моменту набуття ним статусу кредитора, а наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Враховуючи, що викладені в клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду про відкриття провадження у справі про банкрутство від 14.11.2024 визнані судом неповажними, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду:

- докази на підтвердження сплати судового збору;

- обґрунтоване клопотання з викладеними доводами і обставинами та доказами в їх обґрунтування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили значний пропуск апелянтом строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.11.2024.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п. 2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/980/23 залишити без руху.

2. ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов