ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 Справа № 914/1646/25

За позовом: Фізичної особи-підприємця Панюшина Володимира Володимировича, м.Івано-Франківськ,

до відповідача: Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України», м.Стрий,

про: стягнення заборгованості 534 151,97 грн.

Суддя І. КОЗАК

При секретарі Б.Мельник

Представники сторін:

Від позивача: В.Панюшин.

Від відповідача: не прибув.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Панюшина Володимира Володимировича до Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України» про стягнення заборгованості 534 151,97 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.06.2025. Підготовче засідання відкладено на 01.07.2025.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 01.07.2025 представник позивача з`явився, позов підтримав повністю. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Відповідач у порушення умов договору транспортного перевезення №18 від 25.07.2023 не оплатив вартість послуг з перевезення вантажів на суму 398000,00 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 55448,14 грн пені на період 27.01.2024-26.07.2024, 15867,80 грн 3% річних, 64863,03 грн інфляційних втрат за період 27.01.2024 по 26.05.2025. Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 8012,28 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 01.07 не прибув, подав заяву про визнання позову на стадії підготовчого провадження (вх.№16150/25 від 17.06.2025).

Обставини справи.

Між позивачем та відповідачем 25.07.2023 укладено Договір транспортного перевезення № 18 вантажів. За цим Договором Замовник доручає й надає для перевезення вантажі, а Перевізник зобов`язується здійснити їх перевезення автомобільним транспортом і надати інші транспортні послуги по перевезенню вантажів.

Відповідно до пункту 1.2. Договору визначено, що Перевізник зобов`язується доставити надані замовником вантажі до пункту призначення в установлений договором строк та видати їх уповноваженій на отримання вантажу особі - вантажоодержувачу, а Замовник зобов`язується вчасно сплатити за надані послуги Перевізника встановлену плату, відповідно до умов Договору та на підставі наданих Перевізником рахунків за перевезення.

Зокрема, відповідно до пункту 5.3. Договору Замовник зобов`язаний здійснювати розрахунки за надані Перевізником послуги протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту отримання рахунку.

Договір набуває чинності з моменту підписання й діє до 31 грудня 2023р. (п. 10.1. Договору).

За результатом надання послуг з перевезення вантажів між в період з 01.08.2023 по 31.12.2023 було надано послуг на загальну суму 1 047 000,00 (один мільйон сорок сім тисяч гривень), про що в.о. директора ДП СТРИЙСЬКИИ КХП та ФОП ПАНЮШИН В.В. підписали та скріпили печатками акти надання послуг.

ФОП ПАНЮШИН В.В. вручив 09.03.2025 в.о. директора ДП СТРИЙСЬКИЙ КХП претензію від 03.03.2025 про оплату заборгованості за Договором. Згідно розрахунку боргу вказаному у претензії сума боргу станом на 31.12.2023р. становила 459 000,00грн.

26.01.2024 ДП СТРИЙСЬКИЙ КХП було здійснено часткову оплату за послуги в розмірі 61000,00грн, таким чином сума заборгованості стала складати 398000,00грн. і залишається такою на день звернення із даним позовом.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору транспортного перевезення вантажів.

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи підтверджується факт надання послуг позивачем щодо перевезення транспортом вантажу відповідача (пшеничного борошна), визнання позову відповідачем, станом на дату винесення рішення сума основного боргу визнається відповідачем і становить 398000,00 грн та підлягає задоволенню повністю.

Пунктом 7.2.5. визначено, що у випадку порушення Замовником строків проведення розрахунків, він зобов`язаний сплатити на користь Перевізника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення.

На підставі п.7.2.5 договору позивач нарахував відповідачу 55448,14 грн пені за період 27.01.2024-26.07.2024.

Здійснивши перерахунок суми пені, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 55316,56 грн пені.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 15867,80 грн 3% річних, 64836,03 грн інфляційних втрат, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 15865,00 грн 3% річних, 64836,03 грн інфляційних втрат.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 185, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України» (адреса: вул.Грабовецька, буд.2, м.Стрий, Львівська обл, 82400, ідентифікаційний код 14293158) на користь Фізичної особи-підприємця Панюшина Володимира Володимировича (адреса: АДРЕСА_1 , дентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) 398000,00 грн основного боргу, 55316,56 грн пені, 15865,00 грн 3% річних, 64836,03 грн інфляційних втрат, 8010,26 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2025.

Суддя Козак І.Б.