ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.06.2025 Справа № 908/129/22(908/340/25)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізька кондитерська фабрика (69063, м.Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 7, ; адреса для листування: 69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 39, каб. 330)

про стягнення 432 521,03 грн

в межах справи № 908/129/22

про банкрутство Приватного акціонерного товариства Запорізька кондитерська фабрика

За участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача Пшевлодської О.В.

арбітражної керуючої Саланської І.Л.

УСТАНОВИВ:

10.02.2025 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Запорізька кондитерська фабрика, про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.12.2021 по 10.12.2024 у розмірі 432 521,03 грн, для розгляду в межах справи № 908/129/22 про банкрутство відповідача.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2025 позовну заяву розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Запорізька кондитерська фабрика, про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.12.2021 по 10.12.2024 у розмірі 432 521,03 грн, до розгляду в межах справи №908/129/22 про банкрутство відповідача, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; ухвалено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства; підготовче засідання призначено на 22.04.2025р. о 10-30.

21 квітня 2025 року до суду від Позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій Позивач збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 11.12.2024 по 22.04.2025 за 95 днів затримки що дорівнює 53 337,75 грн., усього з урахуванням первісного позову просить стягнути 485 858,78 грн, яка приймається судом до розгляду.

До уточненої позовної заяви Позивачем додано розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 11.12.2024 п 22.04.2025, інших додатків уточнена позовна заява не містить. Так само первісно подана Позивачкою позовна заява містить лише розрахунок середньоденної зарплати, розрахунок заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, повідомлення по нарахування сум при звільненні, розрахункові листи, а також листування з ПрАТ «ЗКФ». Доказів сплати судового збору первісна та уточнена позовні заяви не містять.

Позивачка посилалась на норми п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Натомість Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 дійшла наступного правового висновку: «За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях».

Отже на заявлені Позивачкою позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не поширюється дія п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому Позивачкою за ці вимоги має бути сплачено судовий збір.

Відповідно до ст.163 ГПК України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У первісно поданій позовній заяві Позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2022 по 10.12.2024 та компенсації за невикористану відпустку у загальній сумі 391 835,80 грн. Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , кошти у сумі 391 835,80 грн., які вона просить стягнути з Відповідача це середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 травня 2022 року по 10 грудня 2024 року включно, обчислений Позивачкою шляхом добутку середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів за час затримки: 561,45 грн. х 668 днів = 375 048,60 грн. а також розрахована виходячи з середньоденної заробітної плати компенсація за невикористану відпустку у сумі 16 787,20 грн. На обґрунтування позовних вимог Позивачка посилається на норми ст.ст.116, 117 КЗпП України та Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. В уточненій позовній заяві Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 11.12.2024 по 22.04.2025 за 95 днів затримки що дорівнює 53 337,75 грн., на підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України. Оскільки ці позовні вимоги Позивачки не є вимогами про стягнення заробітної плати, за вказані вимоги Позивачці належить сплатити судовий збір у сумі 6 677,60 грн. (445 173,55 х 1,5%).

З наведеного вище вбачається, що провадження у справі № 908/129/22(908/340/25) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати було відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки подана Позивачкою позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, тому вона має бути залишена без руху після відкриття провадження у справі. Позивачці має бути наданий строк для усунення недоліків та надання доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частин 3, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 2, 37 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 12, 20, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Заявнику у строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Роз`яснити, що в разі неподання заявником доказів на усунення недоліків заяви у встановлений строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення суддею, відповідно до ст.235 ГПК України. Не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 30.06.25.

Суддя О.О. Юлдашев