ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Справа №914/2169/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Ю. Панова

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Трансвіт" б/н від 22.04.2025 року (вх.№01-05/1232/25 від 22.04.2025 року)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2024 року (суддя А.Б.Мазовіта; повну ухвалу складено 23.12.2024 року)

у справі № 914/2169/24

за позовом: Фермерського господарства «Галстедан» (надалі ФГ"Галстедан")

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (надалі ДП "ДГ "Радехівське"ІСГ Карпатського регіону НААН")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного підприємства "Трансвіт" (надалі ПП "Трансвіт")

про стягнення 1057206,06 грн,

за участю:

від позивача: Косендюк Я.А. адвокат (ордер серії АС №1137246 від 24.04.2025 року);

від відповідача (в режимі відеоконференції): Корольов І.М. адвокат (довіреність б/н від 07.03.2025 року);

від третьої особи (в режимі відеоконференції): Щетінін М.Ю. адвокат (довіреність б/н від 31.03.2025 року),

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

04.09.2024 року ФГ"Галстедан" звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ДП "ДГ "Радехівське"ІСГ Карпатського регіону НААН" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1057206,06 грн., яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті за послуги зберігання товару (озимої пшениці) згідно з договором зберігання № 22-08-22 від 22.08.2022 року

У відзиві на позовну заяву вих. № б/н від 30.09.2024 (вх. № 23657/24 від 30.09.2024) відповідач заперечив проти позову, покликаючись, серед іншого, на підписані між ФГ «Галстедан», ДП «ДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН» та ПП «Трансвіт» тристоронні акти приймання-передачі № 071022/02 від 07.10.2022 року і № 071022/03 від 07.10.2022 року, відповідно до яких новим власником пшениці та новим поклажодавцем згідно договору зберігання № 22-08-22 від 22.08.2022 року стало ПП «Трансвіт».

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.10.2024 року у справі №914/2169/24 за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі ПП "Трансвіт" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

22.11.2024 через систему «Електронний суд» позивачем подано до суду заяву (вх.№4341/24 від 22.11.2024) про зменшення розміру позовних вимог з 1 057 206,06 грн до 1 045 053,50 грн, з яких основний борг в розмірі 868 709,49 грн, пеня в розмірі 58 341,19 грн, штраф в розмірі 86 870,95 грн, інфляційні втрати в розмірі 24 438,53 грн, 3% річних в розмірі 6 693,34 грн.

18.12.2024 року позивач подав через підсистему «Електронний суд» та 19.12.2024 року - безпосередньо до Господарського суду Львівської області заяву про затвердження мирової угоди (вх. №4720/24 від 19.12.2024 року), додавши підписаний представниками позивача і відповідача текст мирової угоди, в якій просив затвердити укладену між ФГ "Галстедан" та ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" мирову угоду від 19.12.2024 року на визначених сторонами умовах та закрити провадження у справі №914/2169/24.

Заява обґрунтована тим, що ФГ "Галстедан" та ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" дійшли згоди про укладення мирової угоди у справі №914/2169/24, згідно з якою, зокрема, відповідач визнає позовні вимоги, що є предметом розгляду у справі 914/2169/24; сторони домовилися, що зобов`язання відповідача щодо сплати пені, штрафу, інфляційних збитків, 3% річних та витрат на правову допомогу припиняються внаслідок відмови позивача від позовних вимог в цій частині; відповідач сплачує основний борг у строк до 30.02.2025 року на банківський рахунок ФГ"Галстедан" за реквізитами, вказаними в мировій угоді; зобов`язання відповідача вважатимуться виконаними, якщо грошові кошти, зазначені в мировій угоді, будуть зараховані на поточний рахунок позивача; сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору; позивач і відповідач заявляють, що ні в процесі укладення мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави; сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені сторін мирову угоду, мають всі необхідні для підписання цієї мирової угоди повноваження і не мають будь-яких обмежень їх повноважень та/або правоздатності, та/або дієздатності.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до списків розсилки поштової кореспонденції господарського суду Львівської області 05.11.2025 року, 21.11.2024 року, 02.12.2024 року, 21.12.2024 року на адресу третьої особи ПП «Трансвіт» були надіслані ухвали суду від 31.10.2024 року, 18.11.2024 року, 28.11.2024 року та від 19.12.2024 року у справі №914/2169/24.

Проте, у цій справі відсутні докази про отримання (чи відмови від отримання) третьою особою вказаних ухвал суду.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.12.2024 року у справі №914/2169/24, зокрема, затверджено укладену між ФГ "Галстедан" та ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" мирову угоду та закрито провадження у справі №914/2169/24.

Ухвала суду мотивована тим, що положення мирової угоди стосуються лише прав та обов`язків сторін, не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, мирова угода підписана позивачем та уповноваженою особою відповідача. Таким чином, суд прийшов до висновку, що мирова угода підлягає затвердженню на визначених у ній умовах.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ПП "Трансвіт" подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Стверджує, що ПП "Трансвіт" не було обізнане про існування даної справи та не приймало участі у її розгляді. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про те, що мировою угодою у справі не зачіпаються права та інтереси третіх осіб, зокрема, ПП "Трансвіт". Скаржник зазначає, що він з 07.10.2022 є належним власником пшениці, котра знаходиться на зберіганні у ФГ "Галстедан", тому саме ПП "Трансвіт" як новий поклажодавець, а не ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" має всі права та обов`язки щодо збереженого майна. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2024 року у справі №914/2169/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач подав письмові пояснення, в яких не погоджується з доводами скаржника. Вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Зокрема, не погоджується із підходом третьої особи, яка прив`язує обставини цієї справи до питання того, хто є власником товару. Вважає, що питання власності на майно у даній справі визначального значення не має, воно не було предметом судового розгляду. Звертає увагу суду на те, що фінансові зобов`язання, пов`язані зі зберіганням майна, залишаються за відповідачем, незважаючи на те, хто є його власником. Вказує на те, що саме відповідач зобов`язаний здійснювати оплату за зберігання товару та несе зобов`язання поклажодавця у зв`язку з невиконанням п.5.1. договору зберігання, укладеного між позивачем та відповідачем. Оплатою послуг відповідач фактично визнав факт зберігання товару після підписання тристороннього акта приймання-передачі від 07.10.2022. Просить ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2024 року у справі №914/2169/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач подав заяву, в якій підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі. Зокрема зазначає про неврахування судом обставин, відповідно до яких у правовідносинах між ФГ"Галстедан" та ДП "ДГ "Радехівське"ІСГ Карпатського регіону НААН" зі зберігання пшениці відбулась заміна сторони поклажодавця з ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" на ПП "Трансвіт". Звертає увагу суду на те, що з 07.10.2022 року власником пшениці ДП "ДГ "Радехівське"ІСГ Карпатського регіону НААН" в кількості 1373,87 т, яка знаходиться на зберіганні в ФГ"Галстедан", є ПП "Трансвіт". Вважає, що укладення мирової угоди про стягнення з ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" на користь позивача ФГ"Галстедан" боргу за зберігання пшениці з 02.08.2022 року по день подання позову не відповідає інтересам державного підприємства та держави, оскільки за умовами мирової угоди на державне підприємство покладається необгрунтований та явно завищений фінансовий тягар, а також порушує майнові інтереси третьої особи - власника предмету зберігання ПП "Трансвіт". Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2024 року у справі №914/2169/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №205 від 16.06.2025 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №914/2169/24 у зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя судді-члена колегії І.Б. Малех.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/2169/24 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: Г.Г. Якімець, І.Ю. Панова.

В судовому засіданні представник третьої особи та відповідача підтримав доводи, зазначені в апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти доводів скаржника.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до частини 1-4 статті 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Отже, процесуальним законом передбачено право сторін укласти мирову угоду та порядок затвердження такої мирової угоди судом.

Водночас частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Тобто ч. 5 ст. 192 ГПК України визначено перелік підстав, за якими суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, про що суд постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Пунктом 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони припиняють наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульований укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу.

Мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін.

До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін.

На відміну від звичайного договору мирова угода в позовному провадженні укладається у процесі розгляду справи в господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення. Подібний висновок Верховного Суду викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20 та постановах Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №910/11213/20, від 21.03.2023 у справі №914/3014/20, від 09.08.2023 у справі №914/1789/19, від 05.02.2025 у справі № 917/1291/23.

Для встановлення обставин щодо правомірності закриття провадження у справі у зв`язку із затвердження мирової угоди сторін необхідно перевірити дотримання судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 ГПК України, зокрема дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, відсутністю передумов для закриття провадження у справі з цих підстав.

Отже, надавши учасникам справи право на врегулювання спору між собою на засадах диспозитивності, законодавець в той же час визначив межі реалізації такого права, дотримання яких є обов`язковим і для учасників правовідносин, і для суду.

Повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди також є обмеженими та передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду у вказаних випадках.

Укладення мирової угоди як способу реалізації процесуальних прав є правом сторони, яке, в свою чергу, згідно процесуального закону неможливо реалізувати, якщо такі дії суперечать законодавству або це призводить до порушення чиїхось прав і охоронюваних законом інтересів. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №911/918/15, 22.05.2024 у справі № 922/436/22 та від 14.05.2025 у справі №904/39/24, 06.06.2025 у справі № 917/141/24.

Як видно з матеріалів судової справи № 914/2169/24, позивач звернувся 18.12.2024 року через підсистему «Електронний суд» та 19.12.2024 року - безпосередньо до Господарського суду Львівської області із заявою про затвердження мирової угоди (вх.№4720/24 від 19.12.2024 року), додавши підписаний представниками позивача та відповідача текст мирової угоди, в якій просив затвердити укладену між ФГ "Галстедан" та ДП "ДГ "Радехівське" ІСГ Карпатського регіону НААН" мирову угоду від 19.12.2024 року на визначених сторонами умовах та закрити провадження у справі №914/2169/24.

19.12.2024 року суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою затвердив укладену між ФГ"Галстедан" та ДП "ДГ "Радехівське"ІСГ Карпатського регіону НААН" мирову угоду у справі №914/2169/24 на визначених сторонами умовах та закрив провадження у справі.

З аналізу обставин справи вбачається, що третя особа ПП «Трансвіт» на час постановлення судом першої інстанції даної ухвали не мала змоги ознайомитись зі змістом заяви про затвердження мирової угоди та висловити свою позицію щодо умов укладеної між позивачем та відповідачем мирової угоди, зокрема повідомити суд про те, чи не порушують умови мирової угоди її прав та законних інтересів.

З огляду на наведене, з урахуванням вищеописаних положень процесуального закону, правових позицій Верховного Суду та встановлених в ході розгляду апеляційної скарги обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції передчасно затвердив мирову угоду між ФГ «Галстедан» та ДП «ДГ «Радехівське» СГ Карпатського регіону НААН» у справі №914/2169/24.

Внаслідок затвердження вказаної мирової угоди за короткий проміжок часу без з`ясування питання про те, чи ознайомлена третя особа ПП «Трансвіт» з її змістом, суд передчасно виснував, що положення мирової угоди не порушують прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб (зокрема, прав та охоронюваних законом інтересів скаржника, якого було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.10.2024 року у цій справі).

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наслідками апеляційного розгляду апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі та в цій частині передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати

З огляду на те, що в цьому випадку справа направляється до місцевого господарського суду для продовження розгляду, розподіл судових витрат апеляційним господарським судом не здійснюється.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Трансвіт" б/н від 22.04.2025 року (вх.№01-05/1232/25 від 22.04.2025 року) задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2024 року у справі №914/2169/24 скасувати в частині затвердження укладеної між Фермерським господарством «Галстедан» та Державним підприємством «Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України мирової угоди та закриття провадження у справі №914/2169/24. В цій частині передати справу для продовження розгляду до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Ю. Панова

Суддя Г.Г. Якімець