ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 Справа № 914/81/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Тимцан Я.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

до відповідача Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», м. Радехів, Львівська область

про стягнення 161628,74 грн збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища.

за участю представників:

від позивача: Попадюк С.В., Шведа О.М.;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Львівській області до відповідача Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» про стягнення 161628,74 грн збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025, справу №914/81/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Ухвалою від 14.01.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачеві встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У межах наданого судом строку від позивача через систему «Електронний суд» (документ сформовано 24.01.2025) надійшло клопотання (вх.№2080/25 від 27.01.2025), в якому зазначено запитувані відомості та до якого долучено необхідні докази.

Ухвалою суду від 31.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 17.02.2025) від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності (вх.№4175/25). Згаданою заявою представник відповідача також заперечив щодо заявлених позовних вимог у повному обсязі.

18.02.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 17.02.2025) від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх.№4225/25).

Ухвалою від 18.02.2025 суд перейшов до розгляду справи №914/81/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05.03.2025, визнавши явку представників сторін у судове засідання обов`язковою.

24.02.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 21.02.2025) від представника позивача надійшли заперечення на клопотання (заяву) відповідача (вх.№4715/25).

05.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 05.03.2025) від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№5747/25).

У підготовчому засіданні 05.03.2025 оголошено перерву до 02.04.2025.

02.04.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 02.04.2025) від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№8561/25).

Ухвалою від 02.04.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 02.04.2025, суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 14.05.2025.

13.05.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 13.05.2025) від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№12428/25).

14.05.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 14.05.2025) від представника відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за його відсутності (вх.№12660/25).

Ухвалою від 14.05.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 14.05.2025, суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.06.2025.

У судове засідання 18.06.2025 з`явились представники позивача. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерували. У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просили суд задовольнити такі.

У судове засідання 18.06.2025 відповідачі не з`явилися, явку повноважних представників до суду не забезпечили. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував.

У судовому засіданні 18.06.2025 суд з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, і вийшов до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення.

У судовому засіданні 18.06.2025, після повернення з нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення), суд відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголосив вступну та резолютивну частини рішення і повідомив про орієнтований час складення повного тексту рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.

Аргументи позивача.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач повідомляє про те, що посадовими особами Інспекції у період з 19.10.2021 ро 29.10.2021 здійснено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем. Відтак, за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідачем, складено акт №793/04/1095 від 29.10.2021 та виявлено порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Відповідно, позивач наголошує на тому, що у період з 05.10.2019 по 05.08.2020 відповідач здійснював наднормативний скид забруднюючих речовин із зворотними водами у водний об`єкт річки Острівка з очисних споруд відповідача Випуском №1. Позивач також наголосив на тому, що перевищення встановлених дозволом на спецводокористування №217/ЛВ/49д-18 від 19.03.2018 нормативів ГДС виявлено по показниках: БСКs, ХСК, азот амонійний, завислі речовини, хлориди, залізо заг., фосфати, сульфати, нітрити. Фактична витрата зворотних (стічних вод), що складаються з очисних споруд відповідача за період з 05.10.2019 по 08.08.2020 Випуском №1 у річку Острівка становить 28,8 м3/год. Відтак, позивач повідомив про те, що тривалість наднормативного скиду за період з 05.10.2019 по 08.08.2020 - 306 днів, що становить 7344 год.

Враховуючи наведене, за період з 01.04.2018 по 04.10.2019 за скид стічних вод з очисних споруд підприємства Випуском №1 у річку Острівка з перевищенням встановлених нормативів ГДС, дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №217/ЛВ/49д-18, виданого Державним агентством водних ресурсів України від 19.03.2018 КП «Радехівське ВКГ» проведено нарахування збитків та виставлено відповідну претензію.

Позивачем було проведено розмір відшкодування збитків заподіяних водним ресурсам внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища №389 від 20.07.2009 зареєстрована в Мінюсті України №767/16783 від 14.08.2009 зі змінами до такого наказу.

Відтак, як зазначив позивач, за період з 05.10.2019 по 05.08.2020 загальна сума збитків, що підлягає відшкодуванню, розрахована згідно із формулою 12 Методики, становить 52661,79 грн.

Крім цього, повивач також покликається у позовній заяві на те, що посадовими особами Інспекції в межах проведеної перевірки у період з 19.10.2021 по 29.10.2021 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем встановлено факт порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а саме: встановлено, що у період з 06.08.2020 по 29.10.2021 наднормовий скид зворотних (стічних) вод з очисних споруд підприємства у водний об`єкт річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал, що призводить до забруднення поверхневих вод. Відтак, позивач зазначає про порушення відповідачем приписів статей 44, 70, 95, 110 Водного кодексу України та статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього середовища».

Позивач зазначив про те, що скид зворотних (стічних) вод здійснюється на підставі затверджених нормативів ГДС дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №174/ЛВ/49д-20, виданий Державним агентством водних ресурсів України від 06.10.2020 з терміном дії з 06.10.2020 по 06.10.2023.

Перевіривши встановлених дозволом на спецводокористування №174/ЛВ/49д-20 від 06.10.2020, нормативів ГДС виявлено по показниках: БСК5, ХСК, азот амонійний, завислі речовини, хлориди, залізо заг., нітрити.

Зважаючи на викладене, позивач повідомив про те, що фактична витрата зворотних (стічних) вод (Q), що скидались з очисних споруд відповідача за період з 06.08.2020 по 29.10.2021 Випуском №1 у річку Острівка черех міжгосподарський меліоративний канал становить - 28,7 м3/год. Тривалість такого нормативного скиду за цей період - 450 днів, що становить 10800 год.

Позивачем проведено розрахунок розмірів відшкодування збитків заподіяних водним ресурсам внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу відповідно до Методики, а відтак, загальна сума таких збитків становить 108966,94 грн.

Одночасно, позивач просив звернути увагу на те, що за результатами цієї перевірки було притягнуто до адміністративної відповідальності інженера очисних споруд КП «Радехівське ВКГ» - ОСОБА_1 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2021 №1630-04 за порушення передбачене ч. 1 ст. 59 Кодексу України про адміністративні правопорушення за допущення порушень правил охорони водних ресурсів. Відповідний штраф було добровільно сплачено порушником.

Відповідно до вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 161628,74 грн (52661,79 грн + 108966,95 грн) збитків заподіяних державі КП «Радехівським міським водоканалізаційним господарством» на території Радехівської міської територіальної громади Львівської області, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Позивач були надані заперечення на заяву відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності (вх.№4715/25 від 24.02.2025), у яких останній зазначив про те, що 15.03.2022 Верховна Рада України приняла Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким було доповнено Цивільний кодекс України окремим пунктом щодо строків позовної давності.

З огляду на наведене, позивач просить суд врахувати те, що загальний та спеціальний строки позовної давності, передбачені статтями 257-259 Цивільного кодексу України продовжено на період дії воєнного і надзвичайного стану. Одночасно, позивач також наголосив на тому, що заперечення та спростування відповідачем самовільного забору та використання КП «Радехівське ВКГ» питних підземних вод без дозвільних документів, зокрема, за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) не являється предметом даного позову у цій справі.

У додаткових поясненнях (вх.№12428/25 від 13.05.2025) Державна екологічна інспекція у Львівській області зазначила про те, що твердження відповідача про невідповідність розрахунку не відповідає дійсності, адже порушення природоохоронного законодавства КП «Радехівське ВКГ», яке виражено в наднормативному скиді забруднюючих речовин у водний об`єкт є триваючим. З огляду на це, розрахунок проводиться з наступного дня попереднього розрахунку, а саме з 05.10.2019 по 05.08.2020, а відтак, тривалість наднормативного скиду за цей період становить 306 днів та складає 7344 год.. Аналогічні твердження висловлені позивачем щодо періоду нарахування збитків за період з 06.08.2020 по 29.10.2021 (450 днів - 10800 год..).

Позивач також заперечив щодо доводів відповідача в частині ненадання останнім протоколів вимірювань, які видаються на підставі актів відбору вод. Відтак, позивач наголосив на тому, що перший розрахунок збитків здійснювався Інспекцією на підставі п`яти протоколів, а у другому періоді - на підставі усіх наявних восьми протоколів вимірювань.

Крім цього, позивач також звертає увагу суду на те, що відповідачем вже неодноразово порушувались норми природоохоронного законодавства України, про що свідчать судові справи №914/3543/23, №914/1076/23 та №914/1179/23.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Аргументи відповідача.

Від відповідача на адресу суду скеровувалась заява про застосування строків позовної давності (вх.№4175/25 від 17.02.2025), адже відповідач вважає, що до правовідносин у цій справі слід застосувати наслідки спливу строків позовної давності, так як надана позивачем копія акта перевірки №793/04/1095 датована 29.10.2021, а відтак строк позовної давності розпочався 29.10.2021 та сплив на момент подання відповідної позовної заяви. З урахуванням згаданого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Додатковими пояснення у справі (вх.№5747/25 від 05.03.2025) відповідачем заперечувались заявлені позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Львівській області з наступних підстав. Відтак, відповідач зазначає про те, що наданий позивачем розрахунок збитків за період з 05.10.2019 по 05.08.2020 року згідно протоколу за 11.08.2020, який впливає на показники, але як вважає відповідач, такий протокол є поза межами розрахункового періоду, що у свою чергу впливає на необхідність подання перевищуваного показника 3 рази у відповідності до п. 2.4. Методики.

З огляду на те, що відповідач вважає проведений позивачем розрахунок на суму 52661,79 грн від 20.04.2022 невірним у зв`язку із тим, що у ньому речовини, які брались в розрахунок - безпідставні, оскільки вони в більшості протоколів є в межах норми та немає підтвердження перевищення в 3-ох протоколах.

Відповідач також заперечив щодо наданого позивачем розрахунку за період з 06.08.2020 по 29.10.2021 на суму 108966,95 грн, оскільки в нього включений протокол від 03.11.2021 поза межами розрахункового періоду.

З огляду на такі заперечення відповідача, останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Львівській області.

У додаткових поясненнях (вх.№8561/25 від 02.04.2025) відповідач частково заперечив заявлені позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Львівській області, покликаючись на те, що у розрахунковий період з 05.10.2019 по 05.08.2020 (306 днів, 7344 год.) включений протокол від 13.11.2019, який містить показники в межах норми. Відповідач здійснив перерахунок середнього по речовинам та просив зменшити розрахунковий період на 174дні, що складатиме: 132 дні та 3168 год, а відтак, сума збитків за цей період становить 31523,47 грн.

Щодо періоду нарахувань збитків з 06.08.2020 по 29.10.2021 відповідач повідомив про те, що перша проба відібрана та складено протокол аналізів 22.12.2020, що на думку відповідача також впливає на наданий позивач розрахунок завданих збитків. Відповідно до наведеного, відповідач вважає, що такий розрахунок слід здійснювати з 22.12.2020, що становитиме 317 днів та 7608 год.. Таким чином, за наданим відповідачем розрахунком збитків такі становлять 89053,84 грн.

Однак, відповідач вважає, що надані протоколи застосовуються для визначення наднормативних скидів забруднюючих речовин у водний об`єкт, але не можуть замінити акта відбору проби та підтвердити відбір проби. Оскільки позивач здійснював перший розрахунок збитків на підставі лише одного акта відбору проби, відповідач просить суд відмовити у стягненні такої суми. Так само, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів на відбір проб води щодо другого періоду нарахування збитків, а відтак, просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Державна екологічна інспекція у Львівській (надалі - Інспекція, позивач) області діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області (надалі - Положення), затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України №41 від 01.03.2023 року.

Відповідно до Положення Інспекція здійснює державний нагляд контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями вимог законодавства:

- про охорону земель, надр, зокрема щодо: консервації деградованих і малопродуктивних земель; збереження водно-болотних угідь; виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, зокрема в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду; установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержання режиму використання їх територій; використання та охорони надр;

- про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: виконання державних цільових, міждержавних та регіональних програм використання і охорони вод, відтворення водних ресурсів; наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.

У період з 19.10.2021 по 29.10.2021 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», за наслідками якої складено акт перевірки №793/04/1095 від 29.10.2021.

Суб`єкт перевірки - Комунальне підприємство «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» Радехівської міської ради, суб`єкт середнього підприємництва, високого ступеня ризику.

Строк проведення заходу державного нагляду (контролю): 19.10.2021 - 29.10.2021.

Розпорядчий документ, на виконання якого проводиться захід державного нагляду (контролю) від 08.10.2021 року №560-і/п, посвідчення (направлення) від 08.10.2021 року №793.

19.03.2018 Державним агентством водних ресурсів України видано дозвіл на спеціальне водокористування №217/ЛВ/49д-18 із терміном дії до 19.03.2021.

06.10.2020 Державним агентством водних ресурсів України видано дозвіл на спеціальне водокористування №174/ЛВ/49д-20 із терміном дії до 06.10.2023.

У складеному акті (п. 7 опису виявлених порушень) встановлено порушення умов скидання зворотних вод у водні об`єкти, що є порушенням приписів ст. ст. 44, 70, 95, 110 Водного кодексу України, ст. 40, ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено негативні насідки забруднення та засмічення водних ресурсів.

Під час перевірки було встановлено, що у період з 05.10.2019 по 05.08.2020 Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» здійснює наднормативний скид забруднюючих речовин із зворотними водами у водний об`єкт річку Острівка з очисних споруд Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» Випуском №1.

Як зазначив позивач, на очисні споруди поступають господарсько-побутові та виробничі стічні води промислових підприємств, організацій, об`єктів соцкультпобуту та населення м. Радехів з подальшим скидом зворотних (стічних) вод в річку (2-гa категорія водокористування - рибогосподарська).

Інструментально-лабораторний контроль якості зворотних (стічних) вод, що скидаються в річку Острівка, проводиться акредитованою лабораторією фізико-хімічних досліджень навколишнього середовища та промсанітарії ТзОВ «Євроекоскоп».

Спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області проведено відбір проб зворотних (стічних) вод, що скидаються з очисних споруд у річку Острівка (акт відбору проб вод №264 від 02.07.2020, долучений до позовної заяви).

Скид зворотних (стічних) вод здійснювався на підставі затверджених нормативів ГДС дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №217/ЛВ/49д-18 виданий Державним агентством водних ресурсів України від 19.03.2018 року з терміном дії з 19.03.2018 року до 19.03.2021 року.

За результатами вимірювання зворотних (стічних) вод (за період з 05.10.2019 року по 05.08.2020 року), що проведені акредитованою лабораторією фізико-хімічник досліджень навколишнього середовища та промсанітарії ТзОВ «Євроекоскоп», які скидаються з очисних споруд у річку Острівка, складено протоколи дослідження якості зворотних та поверхневих вод: протокол №382-в-19 від 13.12.2019; протокол №34-в-20 від 30.03.2020; протокол №122-в-20 від 26.06.2020; протокол №199-в-20 від 11.08.2020. Крім того, Державною екологічною інспекцією України складено протокол №264 вимірювань показників складу та властивостей вод від 07.07.2020 року про те, що вимірювання проведені спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області, уповноваженим на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології від час контролю стану навколишнього середовища (наказ Державної екологічної інспекції України від 03.07.2020 №238) та встановлено, що скид зворотних вод з очисних споруд Комунального підприємтсва «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» після очистки здійснювався з перевищенням встановлених нормативів ГДС (СВК №217/ЛВ/49д-18 від 19.03.2018).

Відтак, як зазначив позивач, виявлене є порушенням вимог ст. ст. 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Перевищення встановлених дозволом на спецводокористування №217/ЛВ/49д-18 від 19.03.2018 нормативів ГДС виявлено по наступних показниках: БСКs, ХСК, азот амонійний, завислі речовини, хлориди, залізо заг., фосфати, сульфати, нітрити.

Фактична витрата зворотних (стічних) вод (Q), що скидались з очисних споруд Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» за період з 05.10.2019 по05.08.2020 Випуском №l у річку Острівка становить - 28,8 м3/год (довідка Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» №01-10/618 від 29.10.2021).

Відповідно до пункту 1.4. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 №389, зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №767/16783 від 14.08.2009 (зі змінами, внесеними згідно наказу Мінекології та природних ресурсів від 30.06.2011р №220 та від13.10.2015 №367, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.11.2015 за №1369/27814), зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 16.02.2021 №119, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.05.2021 за №678/36300 (надалі - Методика) - ця Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами природоохоронного законодавства.

Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.

За період з 01.04.2018 року по 04.10.2019 року за скид стічних вод з очисних споруд підприємства Випуском №1 у річку Острівка з перевищенням встановлених нормативів ГДС, Дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №217/ЛВ/49д-18, виданого Державним агентством водних ресурсів України від 19.03.2018 року Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» проведено нарахування збитків та виставлено претензію на суму завданих збитків у розмірі 52661,79 грн.

Крім цього, посадовими особами Інспекції в межах проведеної інспекційної перевірки у період з 19.10.2021 року по 29.10.2021 року щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» (Акт №793/04/1095 від 29.10.2021 року), встановлено факт порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а саме: встановлено, що у період з 06.08.2020 року по 29.10.2021 року наднормативний скид зворотних (стічних) вод з очисних споруд підприємства у водний об`єкт річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал, що призводить до забруднення поверхневих вод. Виявлене являється порушенням вимог ст.ст. 44, 70, 95, 110 Водного кодексу України, ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього середовища».

На очисні споруди поступають господарсько-побутові та виробничі стічні води промислових підприємств, організацій, об`єктів соцкультпобуту та населення м. Радехів з подальшим скидом зворотних (стічних) вод в річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал (2-га категорія водокористування -рибогосподарська).

Інструментально-лабораторний контроль якості зворотних (стічних) вод, що скидаються в річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал, проводиться акредитованою лабораторією фізико-хімічних досліджень навколишнього середовища та промсанітарії ТзОВ «Євроекоскоп» (атестована на право проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, свідоцтво про атестацію №РЛ 254/18 від 28.12.18 виданий ЛДЦСМ).

Спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області проведено відбір проб зворотних (стічних) вод, що скидаються з очисних споруд в річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал (акт відбору проб вод №480 від 17.12.2020, акт відбору проб вод №303 від 22.07.2021, акт відбору проб вод №517-519 від 19.10.2021, акт відбору проб вод №550 від 29.10.2021, долучені до позовної заяви).

Скид зворотних (стічних) вод здійснювався на підставі затверджених нормативів ГДС дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №174/ЛВ/49д-20, виданий Державним агентством водних ресурсів України від 06.10.2020 року з терміном дії з 06.10.2020 року по 06.10.2023 року.

За результатами вимірювання зворотних (стічних) вод (за період з 19.10.2021 року по 29.10.2021 рік), що проведені акредитованою лабораторією фізико-хімічник досліджень навколишнього середовища та промсанітарії ТзОВ «Євроекоскоп», які скидаються з очисних споруд у річку Острівка, складено протоколи дослідження якості зворотних та поверхневих вод: протокол №288-в-20 від 14.12.2020; протокол №27-в-21 від 25.03.2021; протокол №92-в-21 від 23.06.2021; протокол №192-в-21 від 29.09.2021. Разом з тим, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копії протоколі вимірювань показників складу та властивостей вод: протокол №480 вимірювань показників складу та властивостей вод від 22.12.2020, протокол №303 вимірювань показників складу та властивостей вод від 27.07.2021, протокол №517-519 вимірювань показників складу та властивостей вод від 25.10.2021, протокол №550 вимірювань показників складу та властивостей вод від 03.11.2021, вимірювання проведені спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області, уповноваженим на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології під час контролю стану навколишнього середовища (наказ Державної екологічної інспекції України від 03.12.2020 №466) встановлено, що скид зворотних (стічних) вод з очисних споруд Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» після очистки здійснювався в річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал з перевищенням встановлених нормативів ГДС (СВК №174/ЛВ/49д-20 виданий Державним агентством водних ресурсів України від 06.10.2020 року). Відтак, позивач вказав на те, що виявлене є порушенням вимог ст. ст. 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Перевищення встановлених дозволом на спецводокористування №174/ЛВ/49д-20 від 06.10.2020 року, нормативів ГДС виявлено по наступних показниках: БСК5, ХСК, азот амонійний, завислі речовини, хлориди, залізо заг., нітрити.

Фактична витрата зворотних (стічних) вод (Q), що скидались з очисних споруд Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» за період з 06.08.2020 по 29.10.2021 Випуском №1 у річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал становить 28,7 м3/год (довідка Комунального підпримства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» №01-10/618 від 29.10.2021).

Відповідач надав позивачу довідку від 29.10.2021 за вих.№01-10/618 про фактичні витрати зворотних (стічних) вод, що скидаються після очисних споруд Випуском 1 у річку Острівка за період з 05.10.2019 по 05.08.2020 - 28,8 м. куб./год. Фактичні витрати зворотних (стічних) вод, що скидаються після очисних споруд підприємства Випуском №1 у річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал за період з 06.08.2020 по 29.10.2021 - 28,7 м. куб. год.

Виходячи з вищенаведеного позивачем встановлено, що скид зворотних (стічних) вод Випуском №1 проводився із перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин (ГДС) по наступних показниках: азот амонійний, завислі речовини, БСК5, ХСК, хлориди, залізо заг., нітрити, сульфати, СПАР, нафтопродукти, фосфати, нітрати.

Так, тривалість виявленого порушення у період з 05.10.2019 по 05.08.2020 становить 306 днів, що становить 7344 год. Тобто тривалість наднормативного скиду зворотних (стічних) вод за цей період зафіксованого порушення становить 7344 год. Відповідно до розрахунку позивача розмір завданої шкоди за вказаний період становить 52661,79 грн.

Наступний розрахунок проведено позивачем за період з 06.08.2020 по 29.10.2021, тобто за 450 днів, що становить 10800 год. Тобто розмір збитків за дане порушення за 10800 год відповідно до розрахунку позивача становить 108966,94 грн.

Отже, підсумовуючи вищезазначене, позивачем встановлено, що, загальний розмір збитків заподіяних державі Комунальним підприємством «Радехівським міським водоканалізайційним господарством» на території Радехівської міської територіальної громади Львівської області, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, становить: 161628,74 грн (52661,79 грн +108966,95 грн).

Як зазначено у позовній заяві, правовідносини, пов`язані з охороною навколишнього середовища становлять суспільний інтерес, а неправомірне, всупереч закону та волі держави використання об`єктів навколишнього природного середовища, а також невідшкодування збитків до державного бюджету, заподіяних такими діями, не відповідає суспільному інтересу.

За твердженням позивача, у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, зокрема у протиправній поведінці відповідача, яка виражається у самовільному та наднормативному скиді зворотних (стічних) вод з очисних споруд, що є порушенням закону та у причинно-наслідковому зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства. При цьому вина відповідача полягає у самовільному та наднормативному скиді зворотних (стічних) вод з очисних споруд підприємства, що за твердженням позивача підтверджується поданими ним доказами.

Відповідач долучив до заяви про застосування строків позовної давності (вх.№4175/25 від 17.02.2025) копію зауваження на акт від 29.10.2021 №793/04, адресовані Державній екологічній інспекції у Львівській області.

Інспекцією на адресу Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» було скеровано 2 претензії із відповідними розрахунками про відшкодування збитків: від 27.04.2022 №62 (вих.№13-1360) на суму 52661,79 грн та від 18.05.2022 №68 (вх.№13-1567) на суму 108966,95 грн.

Як стверджує позивач, станом на дату пред`явлення позову відповідач суму збитків не сплатив, заперечень на вказані претензії не надав.

Також Державною екологічної інспекцією у Львівській області за результатами перевірки, проведеної у період з 19.10.2021 по 29.10.2021 Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» до адміністративної відповідальності було притягнуто інженера очисних споруд Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» - Панчука Володимира Васильовича (протокол №020004 від 29.10.2021) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2021 №1630-04 за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 59 Кодексу України про адміністративні правопорушення за допущення порушення правил охорони водних ресурсів, а саме: виявлено скид зворотних (стічних) вод з очисних споруд підприємства Випуском №1 з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду (ГДС) речовин у водний об`єкт у річку Острівка, через міжгосподарський меліоративний канал. Згаданий штраф було добровільно сплачено порушником 08.11.2021, що підтверджено платіжним документом Ощадбанку.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області на спеціальний рахунок Радехівської міської територіальної громади збитки в загальній сумі 161628,74 грн.

Відповідач доказів сплати заявленої до стягнення суми збитків суду не надав.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Водного кодексу України та іншими спеціальними нормативно-правовими актами у сфері природоохоронного законодавства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.

За приписами частини 1 статті 13, статті 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до положень статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб тощо.

Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей. Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Відповідно до положень статей 66, 68 Конституції України, статей 49, 153 Господарського кодексу України та статей 41, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вини заподіювана шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Стосовно підстав для стягнення збитків у сфері охорони водних ресурсів, суд зазначає таке.

Водні відносини в Україні регулюються Водним кодексом України, Законами та іншими актами законодавства. Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування (стаття 2 Водного кодексу України).

Відповідно до преамбули Водного кодексу України, всі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ екологічного розвитку і соціального добробуту.

Усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування (статті 3, 6 Водного кодексу України).

Згідно з вимогами статті 1 Водного кодексу України, водокористування - це використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); ліміт скиду забруднюючих речовин - граничний обсяг скиду забруднюючих речовин у поверхневі водні об`єкти, який встановлюється в дозволі на спеціальне водокористування.

Статтею 46 Водного кодексу України та статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурси в Україні, у тому числі і водних, здійснюється в порядку загального та спеціального.

Частинами 1 та 2 статті 48 Водного кодексу України унормовано, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

У відповідності до статті 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

При цьому водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу тощо (стаття 44 Водного кодексу України).

Статтею 70 Водного кодексу України передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань та за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Окрім того, відповідно до положень пункту 15 Правил охорони поверхових вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №465 від 25.03.1999, скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування, а пунктом 17 Правил визначено, що граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування.

Зазначені правила є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, діяльність яких щодо скидання зворотних вод у водні об`єкти впливає або може вплинути на стан поверхневих вод.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі розміри викидів та скидів у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Усі води, як визначає стаття 95 Водного кодексу України (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Згідно із пунктом 6 частини 3 статті 110 Водного кодексу України, відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Судом встановлено, що за наслідками перевірки, у період з 19.10.2021 по 29.10.2021 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», за наслідками якої складено акт перевірки №793/04/1095 від 29.10.2021.

Під час перевірки було встановлено, що у період з 05.10.2019 по 05.08.2020 здійснювався наднормативний скид забруднюючих речовин із зворотними водами у водний об`єкт річки Острівка з очисних споруд відповідача Випуском №1 з порушенням затверджених нормативів ГДС дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №217/ЛВ/49д-18 виданий Державним агентством водних ресурсів України від 19.03.2018 з терміном дії до 19.03.2021 року. Разом з тим, судом також встановлено, що проведеною перевіркою за період з 06.08.2020 по 29.10.2020 відповідачем здійснювався наднормативний скид забруднюючих речовин із зворотними водами у водний об`єкт річки Острівка з очисних споруд відповідача Випуском №1 з порушенням затверджених нормативів ГДС дозволу на спеціальне водокористування (СВК) №174/ЛВ/49д-20 виданий Державним агентством водних ресурсів України 06.10.2020 із терміном дії до 06.10.2023.

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» від 29.10.2021 за вих.№01-10/618, фактичні витрати зворотних (стічних) вод, що скидаються після очисних споруд Випуском №1 у річку Острівка за період з 05.10.2019 по 08.08.2020 року - 28,8 м. куб/год, а фактичні витрати зворотних (стічних) вод, що скидаються після очисних споруд підприємства Випуском №1 у річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал за період з 06.08.2020 по 29.10.2021 становлять 28,7 м.куб/год..

Крім того, проаналізувавши надані протоколи дослідження якості зворотних та поверхневих вод, проведені лабораторією фізико-хімічних досліджень навколишнього середовища та промсанітарії ТзОВ «Євроекоскоп», а також протоколи вимірювань показників складу та властивостей вод, вимірювання проведені відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області встановлено, що скид зворотних (стічних) вод Випуском №1 здійснювався з перевищенням встановлених нормативів ГДС.

А відтак суд погоджується з доводами позивача, що дані дії є порушенням чинного законодавства, а саме статей 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України та статей 40, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Загальний період наднормативного скиду зворотних (стічних) вод Випуском №1 проводився із перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин (ГДС) з 05.10.2019 по 05.08.2020 та за період з 06.08.2020 по 29.10.2021, з огляду на що розмір завданих збитків розраховано позивачем у відповідності до Методики у двох поділених на періоди розрахунках.

Так, тривалість виявленого порушення у період з 05.10.2019 по 05.08.2020 становив 306 днів. Тобто тривалість наднормативного скиду зворотних (стічних) вод за цей період зафіксованого порушення становить 7344 год. Відповідно до розрахунку позивача розмір завданої шкоди за вказаний період становить 52661,79 грн. Наступний розрахунок проведено позивачем за період з 06.08.2020 по 29.10.2021, тобто за 450 днів, що становить 10800 год. Тобто розмір збитків за дане порушення за 10800 год відповідно до розрахунку позивача становить 108966,94 грн.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1.6. Роз`яснень Вищого Господарського суду України «Про деякі питання вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища» від 27.06.2001 №02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція щодо презумпції вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №925/119/18 та від 27.05.2021 у справі №761/12945/19.

Відповідно до частини 1 статті 111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Як вже зазначалося судом, відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи:

1) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

2) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо);

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

4) вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправність поведінки відповідача полягає у наднормативному скиді зворотних (стічних) вод із перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин (ГДС) за період з 05.10.2019 по 05.08.2020 і за період з 06.08.2020 по 29.10.2021(порушення вимог статей 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України та статей 40, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»), про що складено акт перевірки №793/04/1095 від 29.10.2021.

Крім того судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області притягнуто до адміністративної відповідальності інженера очисних споруд Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» Панчука Володимира Васильовича за правопорушення, що передбачено частиною 1 статті 59 Кодексу України про адміністративні правопорушення за допущення порушення правил охорони водних ресурсів, а саме: за скид зворотних стічних вод з очисних споруд підприємства Випуском №1 з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду (ГДС) речовин у водний об`єкт у річку Острівка через міжгосподарський меліоративний канал (протокол від 29.10.2021 №020004). Так, враховуючи вищевказане, Державною екологічною інспекцією у Львівській області було складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2021 №1630-04. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згадана постанова не оскаржувалась та була добровільно сплачена порушником.

Загальний розмір завданої шкоди визначений на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 №389, зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №767/16783 від 14.08.2009 (зі змінами, внесеними згідно наказу Мінекології та природних ресурсів від 30.06.2011р №220 та від13.10.2015 №367, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.11.2015 за №1369/27814), становить 161628,74 грн, з яких: 52661,79 грн сума збитків за скид зворотних (стічних) вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС за період з 05.10.2019 року по 05.08.2020 рік, 108966,95 грн сума збитків за скид зворотних (стічних) вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС за період з 06.08.2020 року по 29.10.2021 рік.

Причинний зв`язок полягає у тому, що дії відповідача призвели до перевищення встановлених дозволом на спецводокористування нормативів ГДС щодо скиду зворотних (стічних) вод у річку Острівка з очисних споруд відповідача після очистки, внаслідок чого відбувається забруднення поверхневих вод.

За таких обставин, суд вважає, що наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а збитки, заподіяні внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 161628,74 грн підлягають стягненню з відповідача.

Щодо заперечень відповідача необхідно зазначити, що подані відповідачем пояснення та докази не спростовують факт здійснення Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» наднормативного скиду зворотних (стічних) вод із перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин (ГДС) у період з 05.010.2019 по 05.08.2020 та у період з 06.08.2020 по 29.10.2021.

Щодо заяви відповідача (вх.№4175/25 від 17.02.2025) про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності до спірних відносин, які мали місце 29.10.2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 (12-143гс18)).

Аналогічна позиція міститься також у постанові від 14.08.2018 Верховного Суду у справі №922/1425/17.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд зазначає, що для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз понять «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі №924/1114/18, від 03.04.2018 у справі №910/31767/15).

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України у визначенні початку перебігу строку позовної давності має значення не лише встановлення, коли саме особа, яка звертається за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, довідалася про порушення цього права або про особу, яка його порушила, а й коли ця особа об`єктивно могла дізнатися про порушення цього права або про особу, яка його порушила.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Строк карантину неодноразово продовжувався.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 01.07.2023 в Україні завершилась дія карантину та режиму надзвичайної ситуації у зв`язку з пандемією коронавірусу. Це встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Крім того, 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» запроваджено воєнний стан на всій території України.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущений.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 Господарського кодексу України визначено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд враховує позицію ЄСПЛ (справи «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»), де зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача 161628,74 грн є обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як передбачено п. 2 ч. 5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за звернення до Господарського суду Львівської області із позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцію №699 (внутрішній номер 391125922) від 18.12.2024 року.

З огляду на те, що судом позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачів підлягає до стягнення 3028,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 20, 73,74,76-80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» (80200, Львівська область, місто Радехів, проспект Відродження, будинок 4; ідентифікаційний код 33465198) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 98; ідентифікаційний код 38057086) на спеціальний рахунок Радехівської міської територіальної громади збитки у розмірі 161628,74 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» (80200, Львівська область, місто Радехів, проспект Відродження, будинок 4; ідентифікаційний код 3346519 на користь Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 98, ідентифікаційний код 38057086) 3028,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 30.06.2025.

Суддя Гоменюк З.П.