УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

03.07.2025Справа № 910/8061/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛОГІСТИКА Україна» (61105, м. Харків, просп. Байрона, буд. 45)

До боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ЛОГІСТІК Україна» (03150, м. Київ, вул. Василя Тютюнника, буд. 5б, офіс 11)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 53 607, 96 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОЛОГІСТИКА Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ЛОГІСТІК Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 53 607, 96 грн за договором №11-425ЦС від 11.04.2025.

Заява обґрунтова неналежним виконання боржником умов договору №11-425ЦС від 11.04.2025 в частині здійснення своєчасної та повної оплати наданих послуг за актом надання послуг №545 від 30.04.2025.

30.06.2025 через систему «Електронний суд» від боржника надійшло клопотання про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (пункт 8 частина 1 стаття 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника на положення частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Заявник стверджує, що в боржника наявна заборгованість за порушення умов договору №11-425ЦС від 11.04.2025 у загальному розмірі 53 607, 96 грн, що в свою чергу складається з суми основної заборгованості у розмірі 52 920, 00 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 687, 96 грн.

Боржник в свою чергу зазначає, що погасив основну заборгованість.

З огляду на зазначене, вбачається, що між сторонами наявний спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що згідно з пунктом 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України існують підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 стаття 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОЛОГІСТИКА Україна» у видачі судового наказу.

2. Згідно частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких