ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1042/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

дослідивши зареєстровану 18.06.2025 за вх. № 2-913/25

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 916/1042/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ (03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 4, Код )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 91708,97 грн заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ використовуючи систему Електронний суд звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 91708,97 грн заборгованості, з яких 63665,87 грн основного боргу, 5412,11 грн 3% річних та 22630,99 грн інфляційних нарахувань, додатково просить зазначити в рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 63665,87 грн, починаючи з 19.03.2025 до виконання рішення суду за формулою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 19.03.2025 позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/1042/25.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2025 заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ позовні вимоги задоволено.

18 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ звернулось із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення 29000,00 грн витрат на правову допомогу.

Однак, упродовж 16-30.06.2025 суддя Гут С.Ф. перебував у запланованій щорічній відпустці, що унеможливлювано вчинення процесуальних дій.

Відповідно до приписів статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-3 статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши матеріали справи № 916/1042/25, господарський суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ про ухвалення додаткового рішення необхідно розглядати в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.120,232,233,234,244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ про ухвалення додаткового рішення (зареєстрована 18.06.2025 за вх. № 2-913/25) призначити до розгляду в судовому засіданні на "10" липня 2025 р. о 10:30. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, зал судового засідання № 13 (5 поверх), тел. 0(482)307-970.

2.Викликати сторін у судове засідання, призначене на "10" липня 2025 р. о 10:30.

3.Запропонувати ОСОБА_1 письмово викласти позицію стосовно заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕБЕТ про ухвалення додаткового рішення.

4.Повідомити сторін про наявну у суду можливість забезпечити їм участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням онлайн сервісу відеозв`язку ,,ВЗК (https://vkz.court.gov.ua/).

5.Господарський суд повідомляє учасників справи про необхідність виконання передбаченого частиною 6 статті 6 ГПК України обов`язку в частині реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами та відповідно надає можливість учасниками справи ознайомлюватись із матеріалами справи та подавати документи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає чинності 01 липня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ф. Гут