ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4069/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши заяву представника ТОВ "ІТЦ "Технополіс" про відвід судді Міньковського С.В. від 10.06.2025 від розгляду заяви ТОВ "Інженерно-технологічний центр технополіс" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за заявою : ТОВ "ІТЦ "Технополіс"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "НПП Флайтех"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/1792/24 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Флайтех".

Відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.08.2024 по справі №922/4069/23 (суддя Жиляєв Є.М.) скасовано; справу №922/4069/23 направлено для розгляду до Господарського суду Харківської області в межах справи №922/1792/24 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Флайтех".

Постановою Верховного Суду від 15.11.2024 постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 по справі № 922/4069/23 залишено без змін.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду скаргу (вх.№18738 від 25.07.2024) ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" на дії приватного виконавця передано для розгляду судді Міньковському С.В. у межах справи №922/1792/24 про банкрутство ТОВ "НПП Флайтех".

ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" у своїй скарзі на дії приватного виконавця (вх. № 18738), просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Підгірного О.С. у виконавчому провадженні № 75543354 від 24.07.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій;

- зобов`язати приватного виконавця Підгірного О.С. не пізніше наступного робочого дня з дня одержання відповідного судового рішення відновити виконавче провадження № 75543354 від 24.07.2024 та невідкладно вчинити виконавчі дії, передбачені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 11.03.2025 (суддя Міньковський С.В.) у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" на дії приватного виконавця Підгірного О.С. (вх. №18738 від 25.07.2024) - відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" (вх. № 632Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.03.2025 у справі № 922/4069/23 задоволено частково; ухвалу господарського суду Харківської області від 11.03.2025 у справі № 922/4069/23 скасовано та ухвалено нове рішення, яким скаргу ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" на дії приватного виконавця Підгірного О.С. задоволено частково; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Підгірного О.С. у виконавчому провадженні №75543354 від 24.07.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій; в задоволенні решти вимог скарги ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" на дії приватного виконавця Підгірного О.С. відмовлено.

21.05.2025 на адресу Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" надійшла заява ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник просить:

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Підгірного Олексія Сергійовича у виконавчому провадженні № 75543354;

- зобов`язати Підгірного О.С. продовжити примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/4069/23, яким постановлено витребувати у ТОВ "НПП Флайтех" та повернути ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" за рахунок ТОВ "НПП Флайтех" Токарний оброблюючий центр Emcoturn S65 з системою керування Siemens 828D. Розгляд даної скарги провести в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів представника стягувача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 (суддя Жиляєв Є.М.) матеріали справи №922/4069/23 передано до Господарського суду Харківської області для розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технологічний центр Технополіс" на бездіяльність приватного виконавця (вх. № 12303 від 21.05.2025) по справі №922/4069/23 в межах справи №922/1792/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Флайтех".

На підставі розпорядження в.о.керівника апарату Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 за №110/2025 призначено повторний автоматизований розподіл скарги (вх. № 12303 від 21.05.2025) у справі №922/4069/23 для її розгляду в межах справи №922/1792/24 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Флайтех".

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.05.2025 скаргу (вх.№12303 від 21.05.2025) передано для розгляду судді Міньковському С.В. у межах справи №922/1792/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Флайтех".

Ухвалою суду від 29.05.2025 суд прийняв заяву ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду до розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ "НПП Флайтех" та призначив судове засідання.

Під час перебування судді Міньковського С.В. у відпустці, 10.06.2025 до суду надійшла заява ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" про відвід судді.

Подана заява обґрунтована тим, що оскільки суддя Міньковський С.В. 11.03.2025 дійшов висновку про правомірність дій приватного виконавця Підгірного О.С., що в подальшому було скасовано Східним апеляційним господарським судом, ТОВ "ІТЦ Технополіс" вважає, що наявні як об`єктивні, так і суб`єктивні підстави для відводу судді Міньковського С.В. від розгляду заяви про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання приватного виконавця Підгірного О.С. вчинити дії з відновлення цього самого виконавчого провадження. Крім того, заявник посилається на ч. 1 ст. 36 ГПК України відповідно до якої суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Розглянувши заяву представника ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" про відвід судді Міньковського С.В., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

З огляду на зазначені вище приписи, розгляд заяви про відвід судді здійснюється суддею в перший робочий день після виходу з відпустки, тобто у визначений ч. 7 ст. 39 ГПК України строк.

Відповідно до п. 2.3.39. Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції Рішення Ради суддів України від 11.11.2024 року № 39 передача судової справи раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться щодо:

- судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування судових рішень, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також судових рішень, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи;

- заяв, справ, клопотань та скарг, що підлягають розгляду у справі у спорах в межах справи про банкрутство, а саме:

- позовних заяв у майнових та немайнових спорах, стороною в яких є боржник, що підлягають розгляду в порядку, визначеному статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, у тому числі скарг на рішення, дії або бездіяльність осіб, які здійснюють примусове виконання рішення.

Системний аналіз змісту приписів статті 7 КУзПБ у сукупності з нормами Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним, і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила. Цей підхід є дієвим механізмом забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство. Такі рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, що безпосередньо або опосередковано впливатимуть на майнові активи боржника, можуть відбуватися, зокрема, у виконавчих провадженнях, стороною яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Аналізуючи сутність судового контролю за виконанням судових рішень, підставою для здійснення якого є звернення сторони виконавчого провадження, яка вважає, що відповідним рішенням (дією, бездіяльністю) виконавця порушено її права, Верховний Суд в постанові від 15.11.2024 по справі №922/4069/23 виснував, що питання, яке є предметом розгляду суду під час судового контролю за виконанням судових рішень, має усі характерні ознаки спору, оскільки постає як стан невизначеності у правах та обов`язках її учасників, що має бути усунутий судовим рішенням. Та обставина, що спір цей є суто процесуальним, особливого значення в розглядуваному контексті не має. Адже за змістом частини першої статті 7 КУзПБ саме господарський суд, що здійснює провадження у справі про банкрутство, розглядає спори, стороною яких є боржник, причому частина друга цієї статті конкретизує, що до таких спорів, зокрема, належать спори щодо інших вимог до боржника, тобто спори, які тим чи іншим чином стосуються інших вимог до боржника. Отже, у разі оскарження, зокрема, рішення (дій) виконавця, які стосуються примусового виконання за рішеннями у спорах, стороною яких є боржник у справі про банкрутство, які були вирішені поза межами справи про банкрутство до введення в дію КУзПБ або з інших причин, така скарга (заява) підлягає розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Також, Верховний Суд наголосив, що господарським судам слід ураховувати у системному взаємозв`язку статті 339, 340 ГПК України та статтю 7 КУзПБ, керуючись пріоритетом приписів спеціального закону КУзПБ, а також закріпленими у цьому законі принципами концентрації всіх спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство та судового контролю у відносинах банкрутства (неплатоспроможності).

Таким чином, оскільки ухвала суду від 11.03.2025 є суто процесуальною, її скасування не призводить для необхідності робити перерозподіл справи для розгляду нової (іншої) заяви (скарги), яка надійшла від учасника процесу.

Тобто, наведені представником ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" доводи про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обгрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та грунтуватися на певних конкретних доказах.

Згідно ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Посилання ж представника ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" на те, що суддя не може приймати участь в подальшому розгляді справи № 922/4069/23 під час розгляду заяви ТОВ "ІТЦ "Технополіс" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є необґрунтованими, оскільки результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу судді Міньковському С.В.

Разом з тим, Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступний для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто законодавство тлумачиться на користь особи.

Також, відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведене вище, задля уникнення сумнівів у сторін та в очах розумного спостерігача в упередженості та об`єктивності судді Міньковського С.В., суд у складі головуючого судді Міньковського С.В., враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів, доходить висновку про необхідність заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, суд вважає, що не може брати участь у розгляді заяви ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" від 21.05.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, на підставі чого, керуючись приписами п. 5 ч. 1 ст. 35, ст. 38 ГПК України, дійшов висновку про заявлення самовідводу.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 35, 38 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заявлений представником ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" відвід судді Міньковського С.В. від розгляду справи №922/1792/24 (922/4069/23) необґрунтованим.

2. Задовольнити самовідвід судді Міньковського С.В. від розгляду заяви ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" від 21.05.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (вх. 12303 від 21.05.2025) по справі №922/4069/23.

3. Передати заяву (вх. 12303 від 21.05.2025) ТОВ "Інженерно-технологічний центр "Технополіс" від 21.05.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (вх. 12303 від 21.05.2025) по справі №922/4069/23 для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого судді відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням спеціалізації для розгляду справ про банкрутство).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 01.07.2025.

Суддя Міньковський С.В.