ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

25 червня 2025 року Справа № 918/37/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Заславська В.В.,

представники учасників справи:

позивача - Тарновецький П.Я.;

відповідача - Ярема С.В.;

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Дім» на рішення господарського суду Рівненської області від 15.04.2025, повний текст якого складено 25.04.2025 та на додаткове рішення від 29.04.2025, повний текст якого складено 29.04.2025 у справі №918/37/25 (суддя Романюк Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Дім»

до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками

у Рівненській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Регіональне відділення Фонду державного майна України

по Рівненській та Житомирській областях

про повернення майна

В січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Дім» (надалі в тексті Товариство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом, в якому просить зобов`язати Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Рівненській області (надалі в тексті Служба контролю) звільнити та повернути ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» шляхом виселення нежитлові приміщення четвертого поверху адміністратив-ної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38.(т.1, арк.справи 1-3).

За наслідками розгляду справи №918/37/25 рішенням від 15.04.2025 Господарський суд Рівненської області відмовив Товариству в задоволенні позову повністю.(т.1, арк.справи 227-246).

Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що Позивач став власником єдиного майнового комплексу державного підприємства, зокрема і об`єкту, що є предметом Договору оренди №11547-2023 нерухомого майна та належить до державної власності від 02.01.2023 на підставі Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 16.08.2024. На переконання місцевого господарського суду, Позивач був достеменно обізнаний про існування орендних правовідносин у попереднього власника, а тому дійшов висновку, що до Позивача як нового власника об`єкту оренди, перейшли всі права та обов`язки орендодавця за Договором оренди №11547-2023 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.01.2023.

Крім того, аналізуючи підстави подання позовної заяви суд виснував, що Позивачем не доведено наявності обставин, які могли б бути підставою для дострокового припинення Договору оренди, а тому відсутні правові підстави для примусового звільнення нежитлових приміщень четвертого поверху адміністративної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рівнен-ська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38.

Також додатковим рішенням від 29.04.2025 у справі №918/37/25 суд першої інстанції задоволив заяву Служби контролю про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, при-судивши до стягнення з Товариства на користь Служби контролю 8 500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.(т.2, арк.справи 33-40).

Не погоджуючись із рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 15.04.2025 і додаткове рішення від 29.04.2025 та ухвалити нове рішення, яким повністю задоволити позов.

Обґрунтовуючи скаргу Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене без оцінки всіх обставин справи та наданих доказів, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Скаржник звертає увагу, що 2 частина строку дії Договору оренди відповідає поняттю строку, визначеного статтями 251, 252 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), але вона залежна і починає свій відлік з урахуванням 1 частини строку дії Договору оренди. Водночас поняття «період дії воєнного стану» не відповідає поняттю терміну, встановленого ст.251, 252 ЦК України, оскільки не містить чіткої календарної дати закінчення періоду воєнного стану, а воєнний стан не є вказівкою на подію, яка має неминуче настати, так як передумови для його припинення чи скасування залежать від суб`єктивних рішень Президента України та усунення підстав для введення та продовження воєнного стану.

Апелянт вважає, що строк договору оренди, визначений пунктом 12.1. Змінюваних умов Договору оренди, не відповідає строку/терміну встановленого ст.251, 252 ЦК України, а тому висновок суду першої інстанції про те, що Договір оренди містить всі істотні умови такого виду правочину, зокрема строк на який його укладено є незаконним та необґрунтованим. Натомість, Позивач зауважує, оскільки дата припинення Договору оренди не визначена жодним пунктом Договору оренди, то строк оренди не визначений Договором оренди.

На думку Скаржника, Договір оренди було припинено з 01.01.2025 на підставі абз.2 ч.2 ст.763 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що Скаржник також не погоджується з додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.04.2025 у даній справі та зазначає, що у випадку скасування основного рішення додаткове рішення також підлягає скасуванню як похідне.(т.2, арк.справи 45-47).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційні провадження у справі №918/37/25 та призначено до розгляду на 25.06.2025.(т.2, арк. справи 60).

02.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому Служба контролю просить залишити апеляційну скаргу Товариства на рішення господарського суду Рівнен-ської області від 15.04.2025 та на додаткове рішення від 29.04.2025 у даній справі без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції без змін. Також просить стягнути з Товариства на користь Служби контролю судові витрати.(т.2, арк.справи 63-69).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 25.06.2025 представники Позивача та Відповідача надали пояснення щодо поданої Товариством апеляційної скарги.

Третя особа не забезпечила явку свого уповноваженого представника у судове засіданні апеляційної інстанції 25.06.2025, причин неявки не повідомила, проте така неявка не перешкоджає розгляду скаргу, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників Позивача, та Відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (надалі в тексті ФДМУ)-орендодавцем, Державним підприємством «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» -балансоутримувачем та Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Рівненській області-орендарем 02.01.2023 було укладено Договір оренди №11547-2023 нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі в тексті Договір оренди), за умовами розділу І «Змінювані умови договору (надалі в тексті Умови)» якого: об`єкт оренди та склад майна (надалі в тексті майно) нежитлові приміщення четвертого поверху адміністративної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38, що перебуває на балансі Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут земле-устрою»; цільове призначення майна розміщення лабораторії з контролю якості лікарських засобів та медичної продукції Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Рівненській області; строк договору на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування.

Відповідно до п.1.1. та п.1.2. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Договору оренди нерухомого майна, орендодавець та балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов. Майно передається в оренду для використання згідно з пунктом 7 Умов.

Згідно п.2.1., 2.2. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання - передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору. Акт приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті. Передача майна в оренду здійснюється за його страховою вартістю, визначеною у пункті 6.2. Умов.

Пунктом 12.1. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Договору оренди узгоджено укладення договору на строк, визначений у п.12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання ним чинності. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за Договором оренди починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчу-ється датою припинення цього договору.

Зміни і доповнення до Договору оренди вносяться до закінчення строку його дії за взаємною згодою сторін з урахуванням встановлених статтею 16 Закону та Порядком умов та обмежень шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень у письмовій формі, які підписуються сторонами та є невід`ємними частинами цього договору (п.12.3. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Договору оренди).

Згідно з пунктом 13.3. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Договору оренди, у разі зміни орендодавця або балансоутримувача майна протягом строку дії договору новий орендодавець або балансоутримувач стає стороною такого договору шляхом складення акта про заміну сторони у договорі оренди державного майна (далі акт про заміну сторони) за формою, що розробляється ФДМУ та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті. Акт про заміну сторони підписується попереднім і новим орендодавцем або балансоутримувачем та в той же день надсилається іншим сторонам договору листом (цінним листом). Акт про заміну сторони складається у трьох оригіналь-них примірниках. Новий орендодавець або балансоутримувач зобов`язаний (протягом п`яти робочих днів від дати його надсилання орендарю) опублікувати зазначений акт в електронній торговій системі. Орендодавець або балансоутримувач за цим договором вважається заміненим з моменту опублікування акта про заміну сторін в електронній торговій системі. У разі коли договір нотаріально посвідчено, то підписи посадових осіб попереднього і нового орендодавців на акті про заміну сторони підлягають нотаріальному посвідченню.(т.1, арк.справи 7-13).

Матеріалами справи стверджено, що відповідно до Акту від 02.01.2023 приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно договору оренди від 02.01.2023 №11547-2023 балансоутримувач передає, а орендар приймає в строкове платне корис-тування нерухоме майно, що належить до державної власності нежитлові приміщення четвертого поверху адміністративної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38, що перебуває на балансі ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (надалі в тексті об`єкт оренди), що перебуває на балансі балансоутримувача та належить до сфери управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.(т.1, арк.справи 14 зворот).

Матеріали справи свідчать, що 13.03.2023 ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» і Служба контролю уклали Договір №1 про відшкодування витрат балансо-утримувача на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних послуг (надалі в тексті Договір про відшкодування витрат), відповідно до умов п.1.1. якого, сторони за даним договором зобов`язуються провести розподіл витрат по відшкодуванню комунальних послуг відповідно до займаної площі будинку (надалі об`єкт), що перебуває на балансі ДП «Рівненський інститут землеустрою» м.Рівне, вул.16 Липня, 38, в якому розташована Служба контролю, з метою забезпе-чення своєчасності відшкодування фактично спожитих комунальних послуг (електропостачання, водопостачання та водовідведення) згідно діючих тарифів.

Відповідно до п.1.2. Договору про відшкодування витрат, орендар користується частиною нежитлового приміщення, на підставі Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.01.2023 № 11547-2023, орендована площа приміщення становить 158,6 кв.м.

Загальна сума відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухо-мого майна та надання комунальних послуг визначається у додатку №1 «Розрахунок витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг до договору», що є його невід`ємною частиною. Відшкодування витрат на утримання нерухомого майна проводиться орендарем шляхом безготівкового переказу коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача, згідно акту наданих послуг (п.2.3., 2.4. Договору про відшкодування витрат).

Згідно п.5.1., 5.2. Договір про відшкодування витрат набирає чинності з дати його під-писання сторонами та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків до повного їх виконання сторона-ми. Відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України, умови цього договору застосовуються до відносин, які виникли між ними до його укладення, а саме з 01.01.2023. За відсутності пропозиції однієї зі сторін про припинення дії договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах.

З матеріалів справи вбачається, що ФДМУ-продавець та ТОВ «Перший Інвестиційний Дім»-покупець уклали 16.08.2024 Договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майно-вого комплексу ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (код за ), за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.С.Петлюри, буд.37, за результат-тами електронного аукціону з умовами (надалі в тексті Договір купівлі-продажу), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищуком І.М., зареєстровано в реєстрі за №799.

За змістом п. 1.1. Договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві об`єкт малої приватизації єдиний майновий комплекс ДП «Рівненський науково-дослід-ний та проектний інститут землеустрою», за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.С.Петлюри, буд.37 (надалі в тексті Об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт прива-тизації, виконати визначені в договорі умови. До складу об`єкта приватизації входять усі види майна, призначені для діяльності підприємства (крім того, що не підлягає приватизації) будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, в тому числі активи в пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства. Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 66 000 000, 00 грн, у тому числі ПДВ 11 000 000,00 грн. Нерухоме майно, що входить до об`єкта приватизації, належить на праві власності Державі Україна, право власності на яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Державою Україна в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, та складається з наступних об`єктів, зокрема: нежитлове приміщення, адміністративне приміщення, загальною площею 812,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, місто Рівне, вул.16 Липня, 38, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101.

Згідно п.3.1. Договору купівлі-продажу, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня засвідчення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Відповідно до п.13.2. Договору купівлі-продажу, всі обтяження речових прав на об`єкт приватизації зберігають чинність для покупця цього об`єкта і припиняються в порядку, уста-новленому законодавством України.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та нотаріального посвідчен-ня (випадках, передбачених законодавством України) (п.15.2. Договору купівлі-продажу).(т.1, арк.справи 16-18).

Згідно Переліку нерухомого майна, що входить до складу об`єкта приватизації (додаток 1 до Договору купівлі-продажу від 16.08.2024 №799) зазначено, зокрема: адміністративне приміщення; місцезнаходження: Рівненська обл., м.Рівне, вул.16 Липня, 38; загальна площа 812,9 м2; реєстра-ційний номер 101.(т.1, арк.справи 19).

Матеріалами справи стверджується, що відповідно до Акту від 16.08.2024 приймання-пере-дачі єдиного майнового комплексу ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», відповідно до п.2, 3 та 6 Договору купівлі-продажу №799 від 16.08.2024 продавець передав, а покупець прийняв об`єкт приватизації, місцезнаходження: Рівненська область, м.Рівне, вул.С.Петлюри, 37, ціна продажу якого відповідно до договору 66 000 000,00 грн у тому числі ПДВ.(т.1, арк.справи 20-зворот).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав №391308792 від 16.08.2024, реєстра-ційний номер об`єкта нерухомого майна 101; тип об`єкта нежитлове приміщення, адміністративне приміщення; опис об`єкта загальна площа 812,9 кв.м; адреса Рівненська область, Рівненський район, м.Рівне, вул.16 Липня, буд.38; номер відомостей про речове право 56302459; тип речового права право власності; власник ТОВ «Перший Інвестиційний Дім».(т.1, арк.справи 21).

Матеріали справи свідчать, що листом №11-02.1-2486 від 23.08.2024 ФДМУ повідомило Службі контролю про зняття з обліку Договору оренди №11547-2023 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.01.2023 у зв`язку зі зміною власника єдиного майнового комплексу ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з 16.08.2024 року.(т.1, арк.справи 93).

В подальшому, ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» звернулося до Служби контролю з листом вих. №29 від 05.09.2024 відповідно до якого, у зв`язку зі зміною істотних обставин (приватизацією єдиного майнового комплексу ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут земле-устрою» та зміни статусу орендованого майна з державної власності на приватну) запропонувало укласти додаткову угоду про припинення дії договору оренди №11547-2023 від 02.01.2023. При цьому, повідомило, що у випадку заінтересованості у подальшій оренді приміщень Товариство готове розглянути пропозиції і, у випадку досягнення згоди укласти новий договір оренди на погоджених умовах та у відповідності до вимог законодавства України, яким врегульовано оренду нерухомого майна приватної форми власності.(т.1, арк.справи 94).

Вбачається, що у відповідь Служба контролю звернулася до Товариства з листом №333-01.1/01.1/05.-18-24 від 12.09.2024 «Щодо наміру укласти додаткову угоду», в якому зазначила, що не вбачає підстав для укладання додаткової угоди про припинення дії договору оренди №11547-2023 та запропонувала: звернутися до РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях для розроблення форми акту про заміну сторони у договорі оренди державного майна та укласти угоду про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг. Після закінчення строку дії договору оренди, у випадку заінтересованості у подальшій оренді приміщень, служба буде готова надати пропозиції для укладання нового договору оренди на погоджених умовах та у відповідності до законодавства України.(т.1, арк.справи 95-96).

Матеріалами справи стверджується, що ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» направило на адресу Служби контролю лист №34 від 16.09.2024 про відмову з 01.01.2025 від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023.(т.1, арк. справи 22).

Внаслідок цього, Служба контролю звернулася до ФДМУ з листами:

-№345-01.1/01.1/05.-18-24 від 17.09.2024 «Щодо Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023» з проханням надіслати для під-писання Акти про заміну сторони Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023 з ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інсти-тут землеустрою» на ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» та зобов`язати Товариство укласти угоду про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.(т.1, арк.справи 99).

- №369-01.1/01.1/05.-18-24 від 07.10.2024 «Щодо Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023 та Договору купівлі-продажу від 16.08.2024», з проханням надати роз`яснення: чи є Договір оренди №11547-2023 чинним для покупця за Договором купівлі-продажу ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» починаючи з 16.08. 2024 і на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування?; якщо Договір оренди №11547-2023 не є чинним для нового власника, то який порядок його припинення чи розірвання?; чи є невиконання покупцем ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» вимог п.13.2 Дого-вору купівлі-продажу підставою для розірвання цього Договору?; чи зобов`язане ФДМУ скласти Акт про заміну сторони Договору оренди №11547-2023, а саме провести заміну ДП «Рівненський науково-дослід-ний та проектний інститут землеустрою» на ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» та опублікувати цей акт в електронній торговій системі?.(т.1, арк.справи 116-117).

Крім того, Служба контролю звернулася до ТОВ «Перший Інвестиційний Дім», (копії ФДМУ та ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») з листом № 375-01.1/01.1/05.-18-24 від 15.10.2024 «Щодо оплати за комунальні послуги», з проханням роз`яснити: яка юридична особа, починаючи із 16.08.2024 є отримувачем коштів на відшкодування витрат по комунальних послугах?; чи будуть Договір оренди №11547-2023 та Договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, переукладатися із новим власником ТОВ «Перший Інвестиційний Дім», або вони продовжують свою дію для ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» в силу норм закону ст.770 ЦК України, ч.8 ст. 20 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч.4 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»?.(т.1, арк.справи 108-109).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідь на лист Товариства №34 від 16.09.2024 Служба контролю звернулася до ТОВ «Перший Інвестиційний Дім», ФДМУ та ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» листом №376-01.1/01.1/05.-18-24 від 16.10.2024 «Щодо договору оренди», в якому повідомила, що з огляду на положення договору купівлі-продажу та норми законодавства, Договір оренди №11547-2023 є чинним і для нового власника ТОВ «Перший Інвестиційний Дім». Підстав для розірвання Договору оренди в односторонньому порядку не вбачається. Служба, витрати якої, у тому числі на оплату орендної плати фінансуються з державного бюджету не має можливості за наявності чинного договору оренди звільнити з 01.01.2025 орендовані приміщення за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38, в яких розміщено лабораторію, що використовується для лабораторного контролю якості лікарських засобів. Служба готова до плідної співпраці з новим власником ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» на час дії Договору оренди №11547-2023 та сприятиме можливості у подальшому, у разі виділення на це відповідних коштів з державного бюджету та наявності законних підстав, переглянути умови оренди приміщення, у якому розташована лабораторія.(т.1, арк.справи 101-102).

У відповідь листом вих.№57 від 31.10.2024 Товариство у повідомило Службі контролю, що станом на 31.10.2024 забезпечення адміністративного приміщення за адресою: м.Рівне, вул.16 Липня, 38 комунальними послугами здійснюється ДП «Рівненський науково-дослідний та проект-ний інститут землеустрою» якому слід здійснювати відшкодування витрат на забезпечення адміністративного приміщення, відповідно до укладеного з ним договору. При цьому, застережено, що договір оренди буде діяти до 31.12.2024 включно, а тому 03.01.2025 Служба зобов`язана звільнити орендовані приміщення та передати їх ТОВ «Перший Інвестиційний Дім».

Матеріалами справи підтверджено, що ФДМ направило на адресу Служби контролю лист №10-16-29645 від 31.10.2024 «Стосовно надання роз`яснень щодо договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023 та договору купівлі-про-дажу від 16.08.2024» в якому зазначило, що Договір оренди нерухомого майна №11547-2023 від 02.01.2023 для покупця залишається чинним відповідно до частини 8 статті 20 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»; ч.1 ст.770 ЦК України; ч.4 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна». Порядок дій при зміні орендодавця або балансоутримувача майна визначено у п.13.3. Договору оренди.(т.1, арк.справи 52-53, 118-119).

Крім того, Служба контролю звернулася до ФДМУ повторно з листом №393-01.1/01.1/05.-18-24 від 19.11.2024 «Щодо заміни орендодавця у Договорі оренди нерухомого майна №11547 від 02.01.2023» з проханням скласти та підписати у 3-х примірниках Акти про заміну сторони орендо-давця Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023: ФДМУ-попередній орендодавець замінити на ТОВ «Перший Інвестиційний дім»-новий орендодавець; надіслати ці Акти для підписання новим орендодавцем; один примірник підписаного Акту надіслати цінним з описом листом для Служби контролю-орендаря; зобов`язати нового орендодавця протягом п`яти робочих днів від дати надсилання орендарю опублікувати підписаний акт в електронній торговій системі; у випадку відмови нового орендодавця від підписання актів та опублікування в електронній торговій системі, ініціювати розірвання договору купівлі-продажу від 16.08.2024.(п.10.2, 10.4. Договору).(т.1, арк.справи 120-123).

Матеріалами справи стверджено, що ФДМУ направило Товариству лист №11-02.1-3141 від 21.11.2024 разом з трьома примірниками акту про заміну сторони у договорі оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023.(т.1, арк.справи 54).

ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» у відповідь звернулося до ФДМУ з листом вих.№66 від 26.12.2024 в якому повідомило про відсутність правових підстав для виконання вимоги, викладеної в листі від 21.11.2024 №11-02.1-3141, а також зазначено, що товариство з 01.01.2025 відмовиться від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023, про що Служба контролю була письмово повідомлена більш як за три місяці.(т.1, арк. справи 51, 124).

В подальшому, Служба контролю звернулася до Товариства з листом №409-01.1/01.1/05.-18-24 «Щодо чинності договору оренди» в якому зазначила про надання роз`яснення ФДМУ стосовно чинності договору оренди та повідомила, що договір оренди №11547-2023 залишається чинним для ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування.(т.1, арк.справи 126).

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інсти-тут землеустрою» листом №07/10 від 10.01.2025 просило Службу контролю повернути два підписаних примірники актів повернення з оренди орендованого майна, у зв`язку з припиненням дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023.(т.1, арк.справи 24).

Матеріали справи свідчать, що Товариство направило на адресу Служби контролю вимогу (вих.№1 від 10.01.2025), зазначивши, що оскільки з 01.01.2025 припинив дію договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023, то Служба контролю має негайно звільнити та повернути нежитлові приміщення четвертого поверху адмі-ністративної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рівненська обл., м.Рівне, вул.16 Липня, 38.(т.1, арк.справи 30).

Водночас, Служба контролю звернулася листами до ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» «Щодо актів повернення з оренди орендованого майна» з проханням надати документ, який підтверджує припинення дії договору оренди нерухомого майна №11547-2023 від 02.01.2023 (лист №21-01.1/01.1/05.18-25 від 15.01.2025) та до ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» «Щодо вимоги звільнити приміщення» з проханням надати документ, який підтверджує, що з 01.01.2025 припинив дію договір оренди нерухомого майна №11547-2023 від 02.01.2023 (лист №22-01.1/01.1/05.18-25 від 15.01.2025). В обох листах Служба контролю заявила, що договір оренди №11547-2023 залишається чинним для ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування.(т.1, арк.справи 128, 130).

Матеріалами справи підтверджено, що ФДМУ листом №11-02.1-0292 від 31.01.2025 повідо-мило Службу контролю про звернення до Товариства щодо підписання примірників акту про заміну сторони у договорі оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №11547-2023 від 02.01.2023 та отримання відповіді.(т.1, арк.справи 125).

Крім того, Служба контролю листом №22-01.1/01.1/05.18-25 від 20.02.2025 «Щодо від-шкодування витрат за комунальні послуги» звернулася до ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» та ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з проханням надати документи для сплати за комунальні послуги, що надавалися у січні 2025, для проведення оплати. При цьому, у вказаному листі служба зазначила, що договір №1 від 13.03.2023 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних послуг, пролонгований ще на один рік до 31.12.2025 та просила Товариство, як власника приміщень, надати акт про заміну сторони Договору №1 від 13.03.2023 про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та комунальних послуг.

Вважаючи, що відмовою звільнити займані приміщення в добровільному порядку Служба контролю порушила права Товариства, останнє звернулося до суду з позовом про зобов`язання Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Рівненській області звіль-нити та повернути ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» шляхом виселення нежитлові приміщення четвертого поверху адміністративної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рів-ненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38

Як зазначалося вище, господарський суд Рівненської області рішенням від 15.04.2025 від-мовив Товариству в задоволенні позову повністю. Додатковим рішенням заяву Служби контролю про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу повністю задоволено.(т.1, арк.справи 227-245; т.2, арк.справи 33-40).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача на рішення суду першої інстанції необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає, з огляду на наступне:

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Предметом даного спору є повернення майна шляхом виселення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.(ст.15 ЦК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 ЦК України. Так, спо-собами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання пра-вочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припи-нення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шко-ди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу міс-цевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Належним в розумінні ст.16 ЦК України є спосіб захисту внаслідок застосування якого відновлюються порушені або оспорювані права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Аналогічно врегульовано способи захисту свого порушеного права у статті 20 Господар-ського кодексу України (надалі в тексті ГК України). Так, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначе-них суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбаче-них законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряд-жатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно поз-бавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Зі змісту положень ст.317, 319 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Переглядаючи рішення у даній справі, апеляційний суд звертає увагу, що чинним законо-давством встановлено право особи звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер пору-шення та дає можливість захистити порушене право.

Досліджуючи наявні у справі докази, колегія суддів приймає до уваги, що договором, від-повідно до ст. 626, 638 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на уста-новлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору оренди нерухомого майна №11547-2023 між ФДМУ, як орендодавцем, ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», як балансоутримувачем та Службою контролю, як орендарем виникли відносини оренди (найму), оскільки такі відповідають визначенню, передбаченому ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати найма-чеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містять ч.1, 6 ст.283 ГК України.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не уста-новлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.(ч.1, 2 ст.763 ЦК України).

Пунктом 12.1. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Договору оренди нерухомого майна сторони погодили, що цей договір укладено на строк, визначений у п.12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.

Таким чином, колегія суддів виснує, що датою набрання чинності Договору оренди нерухо-мого майна №11547-2023 є 02.01.2023.

Водночас, матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що 16.08.2024 ФДМУ-продавець та ТОВ «Перший Інвестиційний Дім»-покупець уклали Договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Нерухоме майно, що входить до об`єкта приватизації склада-ється з наступних об`єктів, зокрема: нежитлове приміщення, адміністративне приміщення, загаль-ною площею 812,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м.Рівне, вул.16 Липня, 38, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що після набуття ТОВ «Перший інвестиційний дім» права власності на адміністративне приміщення за адресою: м.Рівне, вул.16.Липня, 38, (яке перебуває з 02.01.2023 в оренді у Служби контролю) Товариство запропонувало Службі контролю укласти додаткову угоду про припинення дії Договору оренди №11547-2023 у зв`язку із зміною істотних обставин (приватизацією єдиного майнового комплексу).(лист №29 від 05.09.2024).

В подальшому, у зв`язку з відмовою припинити дію Договору, Товариство надіслало Службі контролю лист, в якому покликаючись на ст.28 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна», ст.23 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», ст.770 ЦК України та абз.2 ч.2 ст.763 ЦК України заявило про відмову з 01.01.2025 від Договору оренди нерухомого майна №11547-2023.

На переконання Товариства Договір оренди №11547-2023 є припиненим з 01.01.2025, а відтак орендар-Служба контролю зобов`язаний повернути орендоване приміщення новому власнику.

Натомість, Служба контролю вважає, що строк дії Договору оренди продовжений на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування, а тому залишається чинним для нового власника ТОВ «Перший Інвестиційний Дім», до якого перейшли всі права та обов`язки попереднього власника.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині визначення строку дії оспорюваного Договору оренди №11547-2023 від 02.01.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Поняття «воєнний стан» визначено спеціальним законом Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (надалі в тексті Закон №389-VIII).

Так, відповідно до ст 1 Закону №389-VIIІ, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небез-пеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання від-повідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ст.2 Закону №389-VIII, правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

У відповідності до ч.6 ст.5 Закону №389-VIII, Указ Президента України про введення воєн-ного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 Закону №389-VIII, в указі Президента України про введення воєнного стану зазначаються межі території, на якій вводиться воєнний стан, час введення і строк, на який він вводиться.

Відповідно до ст.7 Закону №389-VIII, воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через медіа.

Отже, поняття «воєнного стану», строк його дії, порядок його початку, припинення та скасу-вання визначено Законом №389-VIII, відповідними Указами Президента, які ратифіковані Верхов-ною Радою.

Воєнний стан на території Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено із 24 лютого 2022 року з 05:30 год. строком на 30 діб згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02. 2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 10.11.2024 №740/2024, від 14.01.2025 №26/2025, від 15.04.2025 №235/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, на даний час до 07 серпня 2025 року.

Колегія суддів також бере до уваги положення спеціального Закон України «Про оренду державного та комунального майна», який регулює передачу в оренду державного та комунального майна.

Так, у статті 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що під час дії воєнного стану Кабінет міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що перед-бачені цим Законом, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

У пункті 5 постанови Кабінету міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Колегія суддів звертає увагу, що у низці постанов Верховного Суду було зроблено висновок про автоматичне продовження договору оренди на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, в силу імперативних приписів пунктів 5, 16 постанови Кабінету міністрів України №634 від 27.05.2022.(постанова ВС від 12.04.2023 у справі №917/565/22, від 21.02.2024 у справі №916/309/23).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскільки на момент розгляду справи воєнний стан в Україні триває Договір оренди №11547-2023 залишається чинним, тому тверд-ження про припинення договору є хибним.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 12.3. Договору оренди №11547-2023 передбачено, що до закінчення строку дії цього договору за взаємною згодою сторін можуть вноситися зміни та доповнення, які підписуються сторонами та є невід`ємними частинами цього договору.

Щодо покликання Товариства на право припинення дії Договору оренди з власної ініціативи, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів бере до уваги, що згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі переходу права власності на об`єкт оренди до нового власника такий договір оренди зберігає чинність для нового власника, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч.8 ст.20 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов`язки за договором оренди, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з ч.1 ст.770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

У відповідності до ч.4 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», договір оренди зберігає чинність для нового власника приватизованого майна.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна, особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

З огляду на зазначене, колегія суддів виснує, що придбавши Єдиний майновий комплекс ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», до складну якого, серед іншого, входить адміністративне приміщення, загальною площею 812,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.16 Липня, 38, до ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» перейшли всі права та обов`язки орендодавця за Договором оренди №11547-2023.

Згідно з ч.1-5 ст.188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторон-ньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у перед-баченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи орендаря або юридичної особи орендодавця (за відсутності право-наступника); смерті фізичної особи орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди.

Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором (ч.2 ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Згідно ч.4 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», договір оренди зберігає чинність для нового власника приватизованого майна, а в разі якщо покупцем переданого в оренду об`єкта державного майна є орендар, дія відповідного договору припиняється з дня, за яким об`єкт оренди переходить у його власність.

Орган приватизації зобов`язаний вимагати від нового власника виконання зобов`язань, визначених договором купівлі-продажу об`єкта приватизації, а в разі їх невиконання застосовувати до нього санкції згідно із законом і захищати права держави або територіальної громади іншим чином, у тому числі звертатися до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації або визнання його недійсним (ч.11 ст.24 Закону України «Про приватизацію держав-ного та комунального майна»).

У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така госпо-дарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерцій-ний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/ 2376/18, від 23.06.2023 у справі №910/8232/22.

Враховуючи, що матеріали справи не містять, а Скаржником не надано суду доказів розірвання в судовому порядку Договору оренди нерухомого майна №11547-2023 від 03.01.2023 даний договір є чинним.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що звертаючись до суду з позовом про повернення орендованих нежитлових приміщень шляхом виселення Позивач не заявляв вимоги про розірвання чи припинення Договору оренди №11547-2023.

Таким чином, оскільки до ТОВ «Перший Інвестиційний Дім» перейшли всі права та обов-язки орендодавця за Договором оренди нежитлових приміщень №11547-2023 від 03.01.2023 і даний договір є чинним, а позовної вимоги про дострокове припинення договору Позивачем не заявлено, то є передчасною вимога Товариства про примусове звільнення нежитлових приміщень четвертого поверху адміністративної будівлі площею 158,6 кв.м, розташованої за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 38 шляхом виселення, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Переглядаючи додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 29.04.2025 у даній справі, колегія суддів враховує, що Скаржник просив скасувати додаткове рішення як похідне від основного, не зазначаючи жодного аргументу щодо незгоди з розміром чи обсягом наданих послуг правової допомоги.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відсутність правових підстав для задоволення позову, відсутність будь-яких аргументів Скаржника щодо обсягу чи розміру витрат на професійну правову допомогу, залишення апеляційної скарги Товариства без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 29.04.2025 без змін, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції теж належить залишити без змін.

Доводи апеляційних скарг розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Таким чином, доводи Позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеля-ційної скарги, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та спростовуються викладеними вище висновками суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо п.1 ст.6 Конвенції, яка зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див.рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п.26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v.Ukraine), заява №22750/02, п.42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, п.18, 19).Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст.86 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваних рішень, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,275,276,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Дім» на рішення господарського суду Рівненської області від 15.04.2025 та на додаткове рішення від 29.04.2025 у справі №918/37/25 залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/37/25 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.