ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025м. ДніпроСправа № 904/2284/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОРІЯ", с. Пекарі, Конотопський район, Сумська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 25 429, 72 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОРІЯ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 25 429, 72 грн.

Заявлені вимоги мотивовано невиконанням Відповідачем обов`язку щодо поставки попередньо оплаченого товару.

Ухвалою суду від 12.05.2025 року відкрито провадження у справі №904/2284/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету від 12.05.2025 року (а.с.37)

В порушенням вимог ухвали суду від 12.05.2025 року, Відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення ухвалено без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем досягнуто домовленості щодо поставки товару (дизпалива).

17.09.2024 року Відповідачем виставлено рахунки-фактури на здійснення оплати дизпалива №0001/1123699 від 01.03.2024 на суму 48 000,00 грн. та №0001/1740704 від 04.12.2024 на суму 23 995, 00 грн., всього на загальну суму 71 995,00 грн. (а.с. 8, 25).

В оплату виставлених рахунків Позивач перерахував Відповідачу грошові кошти в розмірі 71 995,00 грн., як попередню оплату за паливні картки, що підтверджується платіжними інструкціями №109 від 06.03.2024 на суму 48 000,00 грн. та № 35 від 11.12.2024 на суму 23 995,00 грн. (23-24).

Як убачається з маралів справи, Відповідач здійснив лише часткову поставку (відпуск) товару на загальну суму 46 565,28 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: №0001/1001162 від 30.04.2024 6 865,92 грн.; №0001/1002995 від 30.09.2024 3 601,92 грн.; №0001/1001688 від 31.05.2024 4 320,00 грн.; №0001/1003282 від 31.10.2024 5 616,96 грн.; №0001/1001943 від 30.06.2024 6 624,00 грн.; №0001/1003655 від 30.11.2024 4 080,00 грн.; №0001/1002335 від 31.07.2024 5 376,48 грн.; №0001/1004106 від 31.12.2024 1 920,00 грн.; №0001/1002644 від 31.08.2024 8 160,00 грн.

Таким чином, сума недопоставленого товару склала 25 429,72 грн. (71 995,00 - 46 565,28 = 25 429,72), що також підтверджується наданим у справу актом звірки взаємних розрахунків (а.с.11).

Як убачається з матеріалів справи, 15.01.2025 року Позивач звертався до Відповідача з вимогою, в якій зазначив про відсутність дизельного палива на заправках мережі АЗС "АВІАС", що в свою чергу унеможливлює отримання попередньо оплаченого товару, в зв`язку з чим вимагав повернення відповідної суми передоплати.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Надані до справи докази, зокрема, рахунки-фактури, які виписано Відповідачем на ім`я Позивача, а також, докази здійснення оплат за вказаними рахунками та часткова передача товару, свідчать про укладання між сторонами договору поставки товару у спрощений спосіб (ст. 181 Господарського кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України, положення якої застосовуються до договору поставки в силу приписів ч. 2 ст. 712 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

В силу приписів ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Укладений сторонами у спрощений спосіб договір поставки, не містить умов щодо строку передачі товару, а отже, в силу приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, такий обов`язок мав бути виконаний Відповідачем протягом семи днів від дня пред`явлення вимоги.

На час розгляду справи доказів передачі Позивачу товару або доказів повернення сплаченої суми попередньої оплати, суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання Відповідачем обов`язку з поставки попередньо оплаченого Позивачем товару, останній набув право вимоги повернення суми попередньої оплати в розмірі 25 429,72 грн.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Як вбачається з матеріалів справи, під час звернення з даним позовом до суду в електронній формі, Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 725, 20 грн., однак з урахуванням визначеного законом понижуючого коефіцієнту 0,8, розмір судового збору складає - 2 422,40 грн.

Суд роз`яснює Позивачу, що зайво сплачений судовий збір може бути повернений за клопотанням останнього.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 99, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОРІЯ" (41675, Сумська обл., Конотопський район, с. Пекарі, вул. Садова, 1, ) 25 429, 72 грн. основного боргу, 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський