ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2438/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", Дніпропетровська область, м. Павлоград

про стягнення 297 387,25 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Регіональний офіс водних ресурсів у Сумській області звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 297 387,25 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів № 194/2 від 08.11.2023, № 363/2 від 22.04.2024, № 545/2 від 20.06.2024, № 771/2 від 03.10.2024 та № 998/2 від 16.12.2024.

Суд ухвалою від 16.05.2025 позовну заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області залишив без руху. Запропонував Регіональному офісу водних ресурсів у Сумській області усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: чеку та опису вкладення у цінний лист (оригіналів або належним чином засвідчених копій), які підтверджують факт відправлення відповідачу (на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) або направлення через систему "Елекроний суд" копії позовної заяви і доданих до неї документів; копій невикористаних скретч-карток/талонів у строк до 30.05.2025.

27.05.2025 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2025 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, копії невикористаних скретч-карток/талонів.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 30.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В ухвалі від 30.05.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.72) ухвала суду від 30.05.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 30.05.2025.

Відзив відповідач до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 між Регіональним офісом водних ресурсів у Сумській області (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник) було укладено договір № 194/2 (далі договір-1).

На виконання умов договору-1 сторони підписали видаткову накладну № 0002/0000317 від 08.11.2023 (а.с. 6), відповідно до якої покупцю було передано скретч картки/талони на суму 6398,00 грн з ПДВ.

22.04.2024 між Регіональним офісом водних ресурсів у Сумській області (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник) було укладено договір № 363/2 (далі договір-2).

На виконання умов договору-2 сторони підписали видаткову накладну № 0002/0001278 від 22.04.2024 (а.с. 25), відповідно до якої покупцю було передано скретч картки/талони на суму 129 600,00 грн з ПДВ.

20.06.2024 між Регіональним офісом водних ресурсів у Сумській області (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник) було укладено договір № 545/2 (далі договір-3).

На виконання умов договору-3 сторони підписали видаткову накладну № 0002/0002106 від 20.06.2024 (а.с. 22), відповідно до якої покупцю було передано скретч картки/талони на суму 205 980,00 грн з ПДВ.

03.10.2024 між Регіональним офісом водних ресурсів у Сумській області (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник) було укладено договір № 771/2 (далі договір-4).

На виконання умов договору-4 сторони підписали видаткову накладну № 0002/0003294 від 03.10.2024 (а.с. 19), відповідно до якої покупцю було передано скретч картки/талони на суму 204 960,00 грн з ПДВ.

16.12.2024 між Регіональним офісом водних ресурсів у Сумській області (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник) було укладено договір № 998/2 (далі договір-5).

На виконання умов договору-5 сторони підписали видаткову накладну № 0002/00004038 від 16.12.2024 (а.с. 16), відповідно до якої покупцю було передано скретч картки/талони на суму 102 890,00 грн з ПДВ.

Передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скетч-картки (п. 5.1.1. договорів).

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.1.2. договорів).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС. (п. 5.2. договорів).

Позивач зазначає, що з початку 2025 року мережа АЗС Укрнафта припинила реалізацію пального за скретч-картками «АВІАС», які позивач придбав у відповідача на підставі договорів, що були наведені вище. Отримання товару, а саме палива, стало неможливо з причини його відсутності на всіх АЗС постачальника. Позивач звернувся до відповідача листом від 21.02.2025 №249 з вимогою щодо належного виконання умов договору. Представником відповідача (за довіреністю) 04.03.2025 лист отримано. Відповіді не надано. 15.04.2025 направлено претензію відповідачу, але лист було повернуто поштовим відділенням у зв`язку із «відсутністю адресата за вказаною адресою».

Позивач подав копії скретч - карток, які передані постачальником покупцю та не відпущені на станціях АЗС Авіас із зазначенням літражу кожної, приналежності до фірми, штрих коду (а.с. 40-67).

Позивач зазначає, що невикористаних скретч-карток у нього залишилося загалом на суму 297 387,25 грн, однак, відповідач відповідь на претензію не надав, покупець позбавлений можливості реалізувати умови договору.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила № 1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів. (абз. 2 п. 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У пунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Враховуючи вказане, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому.

Відповідно до п. 6.3. договорів постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткових накладних не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видаткових накладних.

Суд зазначає, що передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Водночас, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, позивач товар оплатив, але відповідачем не передано позивачу замовлений та оплачений товар на загальну суму 297 387,25 грн, яка є предметом даного спору.

Господарський суд зазначає, що у спірних скретч-картках строки дії не зазначені, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що вони є безстроковими.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України).

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання щодо своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Господарський суд зазначає, що виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач недопоставив товар на загальну суму 297 387,25 грн.

В ухвалі від 30.05.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.72) ухвала суду від 30.05.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 30.05.2025.

Відзив відповідач до суду не подав, не спростував доводи позивача щодо недопоставки товару на суму 297 387,25 грн, доказів повернення позивачу 297 387,25 грн не надав.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Враховуючи вказане, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 297 387,25 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 4460,81 грн згідно з платіжною інструкцією № 153 від 12.05.2025, замість 3568,65 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 892,16 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 892,16 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3568,65 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, ідентифікаційний код 44604267) на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд.27, ідентифікаційний код 14002889) 300 955,90 грн, а саме: 297 387,25 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3568,65 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.06.2025

Суддя І.В. Мілєва