ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 Справа № 914/2000/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Іванчук С.В., суддів Ділай У. І. та Горецької З. В., за участю секретаря Федак В. В., розглянувши матеріали справи за позовом: Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі

позивача-1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів;

позивача-2: Миколаївської міської ради, м. Миколаїв Львівської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агробудсервіс, с. Тростянець Миколаївського району Львівської області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ, в особі філії «Стрийське лісове господарство», Львівська обл., Стрийський р-н, с. Лотатники;

про стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр.

Ціна позову 40320000,00грн.

За участю представників:

від прокуратури: Місінська Мар`яна Андріївна;

від позивача-1: Попадюк Світлана Василівна - представник;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача: Дзіговська Ірина Іванівна - представник;

від третьої особи: Ігнатенко Сергій Сергійович - представник

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі позивача-1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів, позивача-2: Миколаївської міської ради, м. Миколаїв Львівської області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс», с. Тростянець Миколаївського району Львівської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство «Стрийське лісове господарство» про стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр, ціна позову 40320000,00грн.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року прийнято позовну заяву у справі №914/2000/19 до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.12.2019р.

Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкладено підготовче засідання на 28.01.2020р.

На адресу суду від відповідача 09.01.2020р. надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 541/20 та від прокуратури надійшла відповідь на відзив за вх. № 533/20.

Ухвалою суду від 16.01.2020р. зупинено провадження у справі №914/2000/19 до закінчення перегляду справи Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду з розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» у справі №914/2000/19. Ухвалою суду від 20.10.2020р. поновлено провадження у справі №914/2000/19 та призначено підготовче засідання на 17.11.2020р.

Через канцелярію суду позивач-1 16.11.2020р. подав пояснення по справі за вх.№32919/20. В судовому засіданні 17.11.2020 року відповідач подав клопотання за вх.№32957/20 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 17.11.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у справі та розгляд справи відкладено на 15.12.2020р.

15.12.2020р. від Державного підприємства «Стрийське лісове господарство» подано заяву за вх.№3308/20 від 15.12.2020р. про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача у справі №914/2000/19.

15.12.2020р. від заступника прокурора Львівської області подано заяву за вх.№3307/20 від 15.12.2020р. про залучення Державного підприємства «Стрийське лісове господарство» до участі у справі №914/2000/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

В судовому засіданні 15.12.2020 року відповідач подав клопотання за вх.№3557/20 про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою суду від 15.12.2020р. залучено до участі у справі в якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Стрийське лісове господарство» та розгляд справи відкладено на 26.01.2021р.

18.01.2021р. від прокуратури подано пояснення по справі за вх.№1033/21. В судовому засіданні 26.01.2021 року відповідач подав клопотання за вх.№230/21 про призначення судової експертизи у справі.

Ухвалою суду від 26.01.2021р. розгляд справи відкладено на 23.02.2021р.

18.02.2021р. від прокуратури подано пояснення по справі за вх.№3931/21. В судовому засіданні 23.02.2021 року відповідач подав заперечення за вх.№4199/21 від 23.02.2021р. на пояснення прокурора за вх.№3931/21 від 18.02.2021р.

Ухвалою суду від 23.02.2021р. розгляд справи відкладено на 16.03.2021р.

11.03.2021р. від прокуратури подано клопотання за вх. №5789/21 від 11.03.2021р. про долучення до матеріалів справи наукового обґрунтування із розрахунку збитків незаконного користування надрами на землях лісового фонду від 15.03.2018р., виконаного Національним лісотехнічним університетом України. Також у поданому клопотанні прокурор зазначив, що підстав дослідження інших доказів та витребування чи збирання матеріалів на підтвердження збитків, заподіяних незаконною діяльністю відповідача, а також призначення повторної експертизи не вбачається.

В судовому засіданні 16.03.2021р. розглянуто клопотання відповідача за вх. №230/21 від 25.01.2021р. про призначення судової експертизи у справі та відмовлено в його задоволенні.

Ухвалою суду від 16.03.2021р. розгляд справи відкладено на 13.04.2021р.

12.04.2021р. відповідачем подано клопотання за вх.№1549/21 від 12.04.2021р. про призначення судової експертизи у справі.

Ухвалою суду від 13.04.2021р. розгляд справи відкладено на 27.04.2021р.

В судовому засіданні 27.04.2021р. представники прокуратури, позивачів 1, 2 та третьої особи проти призначення експертизи у справі заперечили, про що зазначили у поданих клопотаннях вх.№10085/21 від 27.04.2021р. вх.№10093/21 від 27.04.2021р., вх.№10088/21 від 27.04.2021р., вх.№10082/21 в яких просили відмовити в задоволенні даного клопотання відповідача; відповідач подав пояснення за вх.№10006/21 від 27.04.2021р. та представив для огляду звітність за період 2016-2017рр. в підтвердження об`ємів видобутку піску.

Ухвалою суду від 27.04.2021р. розгляд справи відкладено на 18.05.2021р.

11.05.2021р. відповідач подав клопотання за вх.№10784/21 про долучення до матеріалів справи звітів ТОВ «Агробудсервіс» форми 5ГР за 2017-2019рр. та доповідної записки виконавця про надіслання таких звітів.

18.05.2021р. прокурором подано клопотання за вх.№11580/21 про призначення колегіального розгляду справи.

Ухвалою суду від 18.05.2021р. призначено колегіальний розгляд справи №914/2000/19 у складі трьох суддів.

Ухвалою суду від 24.05.2021р. прийнято справу №914/2000/19 до розгляду колегіально та підготовче засідання призначено на 16.06.2021р.

Ухвалою суду від 16.06.2021р. зупинено провадження у справі №914/2000/19, призначено проведення комплексної судової інженерно-технічної (в т.ч. земельно-технічної і інженерно-екологічної) експертизи у справі №914/2000/19, проведення судової експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На адресу суду 08.02.2023р. від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, яким суду повідомлено про те, що ухвалу Господарського суду Львівської області про призначення судової експертизи від 16.06.2021р. у справі №914/2000/19 скеровано до Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку із браком кадрів та значним поточним навантаженням фахівців інституту з виконання інженерно-екологічних досліджень та наявністю у Івано-Франківському відділенні експерта за спеціальністю 10.19.

На адресу суду 05.09.2023р. надійшло клопотання експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вх. № 21459/23 про надання додаткових матеріалів та уточнення відповідних даних.

Ухвалою суду від 08.09.2023р. поновлено провадження у справі, клопотання експерта призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.09.2023р., зобов`язано експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз І.Бахур надати письмове документальне обґрунтування необхідності для проведення судової експертизи витребуваних у клопотанні додаткових матеріалів, та чітко визначити які саме документи (найменування, реквізити) належить представити учасникам справи, зобов`язано учасників справи представити суду зазначені у клопотанні експерта додаткові матеріали; надати суду письмові пояснення щодо (не)можливості подання додаткових матеріалів на виконання клопотання експерта.

Ухвалою суду від 19.09.2023р. повторно на виконання клопотання судового експерта зобов`язано учасників справи представити суду зазначені у клопотанні експерта додаткові матеріали, надати суду письмові пояснення щодо (не)можливості подання додаткових матеріалів на виконання клопотання експерта та відкладено судовий розгляд на 10.10.2023р.

Через систему «Електронний суд» від прокуратури 21.09.2023р. надійшло клопотання за вх. № 22935/23, яким прокурор повідомив про скерування на адресу Державного бюро розслідувань та Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури листів із запитуваною інформацією з метою виконання ухвали суду та отримання зазначених у ній документів.

Через систему «Електронний суд» від відповідача 21.09.2023р. надійшло клопотання за вх. № 22977/23, яким відповідач повідомив, що на підтвердження обсягів видобутої корисної копалини (пісок) відповідачем було подано до матеріалів справи копії звітів ТОВ «Агробудсервіс» форми 5ГР за 2017 2019 роки, доповідну записку виконавця про надіслання таких звітів, а також інформацію, надану ФОП Стангретом Р.М. по факту виконання маркшейдерської зйомки Південно-Тростянецького родовища в масштабі 1:1000, із розрахунками окремо по виділах № 2 і № 3 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області. Відповідач зазначає, що йому не відомо про відбір зразків сировини на предмет підтвердження того, що сировина являється корисною копалиною пісок, акт відбору та карти схеми відбору зразків сировини. Розрахунок розміру шкоди, ймовірно завданої державі, відповідачем не здійснювався.

На електронну адресу суду від Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 05.10.2023р. надійшли пояснення за вх. № 24158/23.

Через систему «Електронний суд» від прокуратури 09.10.2023р. надійшло клопотання за вх. № 24392/23, яким прокурор повідомив, що з метою виконання ухвали суду у даній справі, на адресу Державного бюро розслідувань скеровано лист від 20.09.2023р. № 12-891вих-23 з проханням надати копії матеріалів, викопіюваних із матеріалів кримінального провадження №0000080 від 10.03.2017р. для надання таких експерту Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту, однак, станом на 09.10.2023р. на адресу Львівської обласної прокуратури не надійшло жодних запитуваних матеріалів чи листів про неможливість надання таких.

Також, у відповідь на запит від 19.09.2023р. начальник управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури проінформував про неможливість надання запитуваних документів, що могли міститись у матеріалах кримінального провадження № 0000189.

Ухвалою суду від 10.10.2023р. зупинено провадження у справі №914/2000/19, до закінчення проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 16.06.2021р. та повернення матеріалів справи до Господарського суду Львівської області.

01.04.2024р. на адресу суду із супровідним листом за вх.№8827/24 від Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №914/2000/19 та повідомлення експерта №221/23-28 від 05.03.2024р. про неможливість надання висновку судової інженерно-екологічної експертизи.

Ухвалою суду від 11.04.2024р. поновлено провадження у справі №914/2000/19, підготовче засідання призначено на 23.04.2024р. Ухвалою суду від 23.04.2024р. відкладено підготовче засідання на 21.05.2024р.

На електронну адресу суду 21.05.2024р. від Філії «Стрийське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшло клопотання за вх. № 1967/24 про заміну третьої особи - Державного підприємства «Стрийське лісове господарство» на його правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Стрийське лісове господарство».

Ухвалою суду від 21.05.2024р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 02.07.2024р. Ухвалами суду від 02.07.2024р., від 23.07.2024р. та від 17.09.2024р. відкладено розгляд справи на 08.10.2024р.

Через канцелярію суду прокурор 24.07.2024р. подав клопотання за вх.№18793/24 про долучення доказів до матеріалів справи.

Через систему «Електронний суд» від третьої особи 02.09.2024р. надійшли пояснення за вх. № 21382/24 від 30.08.2024р.

Через систему «Електронний суд» від позивача - 2 16.09.2024р. надійшла заява за вх. № 22434/24 від 13.09.2024р. про зміну реквізитів для зарахування коштів, відповідно до якої актуальними даними реквізитів для зарахування до державного бюджету та місцевих бюджетів за кодом класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» є: одержувач: ГУК Львів Миколаївська гг -24062100; код ЄДРПОУ одержувача: 38008294; банк одержувача: Казначейство України (МФО 899998); номер рахунку: UA0013887.

Ухвалою суду від 08.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.11.2024р. Ухвалами суду від 12.11.2024р., від 03.12.2024р. та від 18.12.2024р. відкладено розгляд справи на 28.01.2025р.

Через систему «Електронний суд» від філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 21.01.2025р. надійшло клопотання вх. № 214/25 про заміну третьої особи у зв`язку із припиненням філії «Стрийське лісове господарство».

Через систему «Електронний суд» прокурор 24.01.2025р. подав заяву за вх. № 2037/25 у якій надав пояснення щодо предмета спору; відповідач 27.01.2025р. подав заяви за вх.№ 2220/25 та 2222/25 від 28.01.2025р. в яких викладено позицію відповідача у судових дебатах; позивач - 2 28.01.2025р. подав заяви за вх.№ 2274/25 та 2279/25 в яких надав пояснення щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 28.01.2025р. відкладено розгляд справи на 18.02.2025р.

Через систему «Електронний суд» від філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 21.01.2025р. надійшло клопотання вх. № 214/25 про заміну третьої особи у зв`язку із припиненням філії «Стрийське лісове господарство».

В судовому засіданні 18.02.2025р. розглянуто клопотання філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 21.01.2025р. про заміну третьої особи та відмовлено у задоволенні даного клопотання у зв`язку із його не обгрунтованістю та не поданням доказів в підтвердження обставин зазначених у клопотанні.

Ухвалою суду від 18.02.2025р. відкладено розгляд справи на 18.03.2025р.

Через систему «Електронний суд» відповідач 14.03.2025р. подав додаткові пояснення у справі за вх.№6683/25 від 17.03.2025р.

Через систему «Електронний суд» третя особа 17.03.2025р. подала додаткові пояснення у справі за вх.№6854/25 від 18.03.2025р.

Ухвалами суду від 18.03.2025р., від 29.04.2025р. та від 13.05.2025р. відкладено розгляд справи на 03.06.2025р. В судовому засіданні 03.06.2025р. оголошено перерву до 24.06.2025р.

Через систему «Електронний суд» прокурор 12.06.2025р. подав пояснення за вх.№15746/25 від 13.06.2025р. та відповідач 20.06.2025р. подав додаткові пояснення за вх.№16514/25.

Прокурор в судове засідання 24.06.2025р. з`явився, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Представник позивача-1 в судове засідання 24.06.2025р. з`явився, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Представник позивача-2 в судове засідання 24.06.2025р. не з`явився. Через систему «Електронний суд» позивач-2 20.06.2025р. подав клопотання за вх. № 16513/25 про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача в судове засідання 24.06.2025р. з`явився, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи взяв участь в судовому засіданні 24.06.2025р. в режимі відеоконференції, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Позиції учасників справи.

Позиція прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.04.2014р., відповідно до договору оренди землі від 14.11.2014р. (б/н), відповідачу надано в оренду розташовану на адміністративній території Миколаївської міської ради поза межами населених пунктів земельну ділянку площею 2,0078 га, із яких 0,3 га розташовані у межах виділу №3 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийське лісове господарство» строком на 15 років.

Прокурор вказує, що працівниками державної лісової охорони ДП «Стрийське лісове господарство» встановлено, що відповідачем було самовільно зайнято 0,2 га земель лісового фонду на території Миколаївської міської ради, розташованих поза визначеними вищевказаним договором оренди землі межами, а саме: у межах виділу №2 кварталу №84 Роздільського лісництва Підприємства, де також здійснено незаконний видобуток піску.

Прокурор стверджує, що з метою усунення виявлених порушень, третя особа звернулася до прокуратури Львівської області, та внаслідок розгляду цього звернення прокуратурою області зареєстровано кримінальне провадження №0000080 від 10.03.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Прокурор зазначає, що в ході розслідування даного кримінального провадження підтверджено, зокрема, факти незаконного видобутку відповідачем упродовж 2016 - 2017 років піску в загальній кількості 75 тис. м3 на території земель державного лісового фонду у межах виділів №2 та №3 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийське лісове господарство».

Прокурор вказує, що відповідно до експертного висновку експертів комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи, складеного 24.05.2018р. Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відповідачем незаконно видобуто (за відсутності акта про надання гірничого відводу та поза межами земельної ділянки, визначеної договором оренди землі) 30 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,2 га у виділі №2 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийське лісове господарство», чим завдано збитків державі на суму 16 млн. 128 тис. грн., а також за відсутності акта про надання гірничого відводу незаконно видобуто 45 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,3 га у виділі №3 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийське лісове господарство», чим завдано збитків державі на суму 24 млн. 192 тис. грн., а всього на суму 40 млн. 320 тис. грн.

Прокурор стверджує, що за результатами розслідування даного кримінального провадження 13.06.2018р. слідчим прийнято рішення про виділення із нього матеріалів провадження №0000189 за фактом неналежного виконання обов`язків директором Товариства ОСОБА_1 за ч.2 ст.367 КК України, що призвело до заподіяння збитків державі в сумі 16 128 тис. грн., яке цього ж дня скеровано для розгляду по суті до Миколаївського районного суду Львівської області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18, що набрала законної сили 07.12.2018р., директора відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищенаведеного діяння, кваліфікованого за ч.2 ст.367 КК України, та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України із передачею останнього на поруки трудового колективу товариства.

Прокурор зазначає, що факт незаконного, за відсутності акта про надання гірничого відводу та проекту розробки кар`єру, видобутку відповідачем упродовж 2016-2017 років піску у згаданому родовищі підтверджено, також, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі №813/3817/17, відповідно до якого, поряд з іншими порушеннями, підтверджено доводи Головного управління Держпраці у Львівській області щодо видобутку відповідачем у Південно-Тростянецькому родовищі корисних копалин, в порушення вимог п.1.2 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 «Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом» та ст. 24 Гірничого Закону, за відсутності акта про надання гірничого відводу.

Прокурор вказує, що даним рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018р. у справі №857/889/18, до відповідача застосовано заходи реагування, шляхом зупинення виконання робіт з видобутку піску до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Прокурор стверджує, що факт видобутку упродовж 2016 2017 років відповідачем надр, за відсутності акта про надання гірничого відводу, також підтверджено актом перевірки Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 27.04.2018р.

Прокурор зазначає, що з метою стягнення зазначеної суми збитків, прокурором у кримінальному провадженні заявлено позов в порядку ч.3 ст.128 КПК України від 13.06.2018р. №17/7/2-4037-18, який вищевказаною ухвалою суду залишено без розгляду.

Прокурор вказує, що на виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокуратурою області на адресу Державної екологічної інспекції у Львівській області та Миколаївської міської ради направлено повідомлення про вжиття заходів представницького характеру у межах повноважень, наданих ст.ст.23, 24 Закону України «Про прокуратуру».

У відповіді на відзив прокурор зазначив, що процесуальними нормами на прокурора не покладено обов`язку доводити причини неможливості позивача самостійно звернутися до суду.

Щодо обґрунтованості суми позову, що підлягає стягненню, прокурор вказує, що в обґрунтування розрахунку заявленої до стягнення суми збитків до позовної заяви додано висновок експертів № 3637 від 24.05.2018р. комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню, яким встановлена сума збитків на суму 16 128 000,00 грн. та 24 192 000,00 грн.

Прокурор стверджує, що даний висновок був предметом дослідження у кримінальній справі №447/1431/18 Миколаївським районним судом Львівської області та був врахований даним судом при винесенні ухвали від 29.11.2018р. про визнання винним директора ТзОВ «Агробудсервіс» та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки.

Прокурор зазначає, що акт про надання гірничого відводу від 21.12.2017р. прокуратурою не заперечується, однак до 21.12.2017р. акту відводу у відповідача не було впродовж 2016-2017р. У відповідача був наявний акт про надання гірничого відводу на право видобування піску від 09.03.2000р. з строком дії до 2015 року. Таким чином, у період 2016 року і до 21.12.2017 акту про надання гірничого відводу у відповідача не було.

Прокурор звертає увагу на те, що у відзиві представником відповідача факти щодо кримінального провадження не заперечуються, як і не заперечується сума збитків, завданих інтересам держави, що встановлена Миколаївським районним судом Львівської області в розмірі 16 128тис. грн. в ухвалі від 29.11.2018р. у справі № 447/1431/18.

Щодо доказів неподання повторного позову про стягнення збитків з ОСОБА_1 , директора ТзОВ «Агробудсервіс», прокурор зазначив, що при пред`явленні даного позову прокуратурою вказано в позовній заяві те, що позов у кримінальному провадженні був залишений без розгляду відповідно до ст. 129 КПК України. Інших позовів прокуратурою до Сагри К.У. з цих підстав та про цей предмет не заявлялось.

Прокурор стверджує, що у даному випадку прокуратурою заявлено позов до ТзОВ «Агробудсервіс», відповідно до вимог ч.1 ст.1172 ЦК України, як до юридичної особи, яка має відшкодовувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З огляду на вищенаведене, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Миколаївської міської ради 40 320 000,00грн. збитків, заподіяних незаконним видобутком надр.

Позиція позивача 1.

У поясненнях за вх. № 32919/20 позивач -1 зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги прокуратури та просить задоволити позов.

Позиція позивача 2.

У клопотанні за вх. № 10088/21 позивач -2 зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги прокуратури.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що заявником позову не надано обґрунтування та доказів неможливості самостійного звернення з таким позовом особами, яких прокурор визначив позивачами та/або відсутності у цих осіб повноважень для захисту своїх інтересів.

Відповідач вказує, що прокурором не подано документально обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми збитків.

Відповідач стверджує, що надана суду копія висновку експертів комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи № 3637 від 24.05.2018р. по кримінальному провадженні №0000080 від 10.03.2017р. не є висновком експерта в розумінні ст. ст. 69, 98, 99, 101 ГПК України.

Відповідач зазначає, що ТзОВ «Агробудсервіс» здійснює свою діяльність з 1992 року по видобуванню корисних копалин з Південно-Тростянецького родовища, що знаходиться у селі Тростянець Миколаївського району Львівської області, а саме піску та вапняку, відповідно до спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України та Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України.

Відповідач вказує, що підприємством отримано ряд документів на землекористування, а саме: розпорядження Голови Миколаївської районної державної адміністрації № 379 від 16.09.2004р., яким надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земель під розробку кар`єру піску ТОВ «Агробудсервіс» площею 6,5 га; рішення Миколаївської районної ради № 196 від 04.01.2005р., розпорядження Голови Миколаївської РДА №437 від 30.12.2005р. та рішення Львівської обласної ради № 503 ХХVІІ сесії ІV-го демократичного скликання від 03.03.2006р., якими погоджено проект землеустрою щодо відведення земель товариству під розширення кар`єру піску загальною площею 6,5 га в оренду. Відповідач зазначив, що даний проект був погоджений всіма необхідними службами та контролюючими органами, органами державної влади та місцевого самоврядування, власниками та розпорядниками земель та лісових ресурсів, в тому числі, особисто керівником (директором) ДП «Стрийський держлісгосп». Крім того, розпорядженням Голови Миколаївської РДА № 169 від 11.05.2007р., відповідно до проекту землеустрою та листа Львівської ОДА № 275/01- 25 від 07.05.2007р., вирішено надати в оренду земельні ділянки за межами населеного пункту земель ТОВ «Агробудсервіс» терміном на 20 років під розширення кар`єру піску для розробки Південно-Тростянецького родовища піску загальною площею 6,5 га.

Відповідач стверджує, що 18.09.2007р. Миколаївською районною державною адміністрацією і ТОВ «Агробудсервіс» було укладено договір оренди землі № 32/1, 04.10.2007р. підписано акт прийому-передачі земельної ділянки. 21.12.2017р. ТзОВ «Агробудсервіс» видано акт про надання гірничого відводу.

Таким чином, станом на день подання позову ТОВ «Агробудсервіс» здійснює видобуток надр в законний спосіб (що відповідає вимогам ст. ст. 17, 18 і 19 Кодексу України про надра, ст. 66 Земельного кодексу України) на орендованій з цією метою земельній ділянці.

Щодо кримінального провадження №0000189 від 12.06.2018р. про обвинувачення керівника ТОВ «Агробудсервіс» Сагра Кахраман Унала у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, відповідач зазначив, що суть обвинувачення полягає в тому, що Сагра Кахраман Унал, обіймаючи посаду директора ТзОВ «Агробудсервіс» в період з 20.01.2017р. по 12.06.2018р., неналежно виконуючи свої службові обов`язки в період з 20.01.2017р. по 07.11.2017р., не здійснював належний щоденний контроль та нагляд за роботою підлеглих йому працівників на кар`єрі ТзОВ «Агробудсервіс», внаслідок чого в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (з приводу якого наявні дозвільні документи), допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області, внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30000 м3 корисних копалин - піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 373 486,60 грн. Інших порушень в діях/бездіяльності керівництва ТзОВ «Агробудсервіс» в ході даного кримінального провадження не встановлено.

Відповідач вказує, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі 447/1431/18 Сагра Кахрамана Унала, директора ТзОВ «Агробудсервіс», було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Агробудсервіс».

Відповідач звертає увагу на те, що в кримінальному провадженні №0000189 від 12.06.2018р. про обвинувачення керівника ТОВ «Агробудсервіс» Сагра Кахраман Унала у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, прокуратурою Львівської області було подано і цивільний позов в кримінальному провадженні про стягнення збитків в сумі 16 373 486,60 грн. з Сагра Кахрамана Унала, директора ТзОВ «Агробудсервіс». Вищезгаданою ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. позов залишено без розгляду.

Відповідач вказує, що ні заявником, ні позивачами, не надано доказів того, що не було повторного подання позову про стягнення збитків в сумі 16 373 486,60 грн. з Сагра Кахрамана Унала, директора ТзОВ «Агробудсервіс», в межах кримінального провадження чи до суду загальної юрисдикції згідно ЦПК України.

Враховуючи наведене, оскільки заявник не навів достатніх обґрунтованих доказами підстав для подання позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та/або Миколаївської міської ради, відсутній обґрунтований розрахунок суми, що підлягає стягненню, а представлені суду докази містять суперечливу інформацію щодо суми збитків, ймовірно заподіяних видобутком надр, не висвітлено обставин подальшого руху цивільного позову в кримінальному провадженні, відповідач вважає позов необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення.

У клопотанні за вх. № 35570/20 відповідач зазначив, що в результаті ознайомлення з матеріалами справи № 447/1431/18 відповідач виявив, що жодного висновку експертизи, зокрема № 3637 від 24.05.2018р., в матеріалах справи немає, і такий висновок не згадується в ухвалі Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі 447/1431/18.

У поясненнях за вх. № 16514/25 від 20.06.2025р. відповідач зазначив, що у провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа №447/1183/21 в межах кримінального провадження №0000925 від 12.11.2020 року щодо директора ДП «Стрийський лісгосп» за ч.2 ст. 367 КК України.

Відповідач вказує, що зі змісту ухвали суду від 22.02.2022 року вбачається, що «Шкода, яка завдана державним інтересам незаконним використанням надр у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» становить 24 192 000 грн., зняттям верхнього шару ґрунту у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва становить 44 958,61 грн., тобто загальна сума шкоди, заподіяної державним інтересам внаслідок службової недбалості директора ДП «Стрийський лісгосп» складає 24 236 958,61 грн.».

У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що сума збитків в розмірі 24 192 000,00 грн. підлягає процесуальному доведенню та стягненню у порядку господарського судочинства, з урахуванням того, що шкода завдана державному підприємству його службовою особою у межах виконання трудових (службових) обов`язків. Відповідно, така шкода у подальшому може підлягати відшкодуванню безпосередньо зазначеною особою, так ДП «Стрийський лісгосп», або його правонаступником, у випадку наявності підстав, визначених нормами цивільного або господарського законодавства.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позиція третьої особи.

Третя особа в поясненнях за вх. № 21382/24 зазначила, що беручи до уваги висновок експертів комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи, складеного 24.05.2018р. Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відповідачем незаконно видобуто (за відсутності акта про надання гірничого відводу та поза межами земельної ділянки, визначеної оскаржуваним договором оренди землі) 30 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,2 га у кварталі №84 виділі №2 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», чим завдано збитків державі на суму 16 млн. 128 тис. грн., а також за відсутності акту про надання гірничого відводу незаконно видобуто 45 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,3 га у кварталі №84 виділі №3 Роздільського лісництва підприємства, чим завдано збитків державі на суму 24 млн. 192 тис. грн., а всього на суму 40 млн. 320 тис. грн.

З огляду на наведене третя особа просить суд позовну заяву Львівської обласної прокуратури задоволити в повному обсязі.

Обставини, встановлені судом.

06.03.1995р. Державною службою геології та надр України видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (Товариство, Відповідач) спеціальний дозвіл на користування надрами № 246, відповідно до якого відповідачу надано право здійснювати видобування пісків, придатних в якості сировини для виробництва кладочних та штукатурних розчинів та вапняків, придатних в якості сировини для виробництва вапна, борошна вапнякового та для дорожнього будівництва у Миколаївському районі Львівської області на території площею 14,1 га, що розташована на відстані 1,0 км. від південно-західної околиці м. Тростянець.

09.03.2000р. Львівською обласною державною адміністрацією видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» Акт про надання гірничого відводу на право видобування піску на території с. Тростянець, Миколаївського району Львівської області щодо площі 20,23 га терміном чинності до 2015 року.

21.12.1917р. Львівською обласною радою Товариству з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» видано Акт про надання гірничого відводу на право видобування піску, який знаходиться 1,0км.від південно-західної околиці села Тростянець, Миколаївського району Львівської області, площею 20,23 га терміном чинності до 06.03.2035 року.

14.11.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (орендар) та Головним управлінням Держземагенства у Львівській області (орендодавець) було укладено договір оренди землі б/н, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Львівській області № ЛВ/:02:000/00002575 від 9 квітня 2014 року надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення розширення Південно-Тростянецького піщаного кар`єру, яка знаходиться на території Миколаївської міської ради за межами населеного пункту (індексний кадастровий номер ділянки :02:000:0073).

Згідно з п. 2 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка площею 2,0078 га, у тому числі: 2,0078 га рілля.

За приписами п. 8 договору договір укладено строком на п`ятнадцять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За умовами п. 14 договору земельна ділянка передається в оренду для розширення Південно- Тростянецького піщаного кар`єру.

Прокурор стверджує, що працівниками державної лісової охорони ДП «Стрийське лісове господарство» (третя особа) встановлено, що відповідачем було самовільно зайнято 0,2 га земель лісового фонду на території Миколаївської міської ради, розташованих поза визначеними вищевказаним договором оренди землі межами, а саме: у межах виділу №2 кварталу №84 Роздільського лісництва Підприємства, де також здійснено незаконний видобуток піску та зазначає, що з метою усунення виявлених порушень за виявленим фактом, третя особа звернулася до прокуратури Львівської області, та внаслідок розгляду цього звернення прокуратурою області зареєстровано кримінальне провадження №0000080 від 10.03.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Третя особа у заяві за вх. № 3308/20 зазначила, що позовна заява ґрунтується на матеріалах кримінального провадження № 0000080, згідно з якими встановлено факт незаконного видобутку піску на самовільно зайнятій земельній ділянці лісового фонду виділу № 2 кварталу № 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» та що підставою для порушення даного кримінального провадження була заява ДП «Стрийський лісгосп», працівниками державної лісової охорони якого було встановлено факт незаконного зайняття земельної ділянки лісового фонду та здійснення на ній незаконного видобутку надр (піску та вапняку).

Доказів звернення третьої особи до прокуратури із заявою про виявлені порушення законодавства сторонами суду не представлено.

Відповідно до протоколів огляду місця події від 04.05.2017р. та від 17.05.2017р., складених прокурором відділу процесуального керівництва, радником юстиції Бойко П. М. в присутності понятих, комерційного директора ТзОВ «Агробудсервіс» за участю головного спеціаліста відділу оперативного контролю старшого державного інспектора з ОНПС Львівської області, начальника відділу оперативного контролю старшого державного інспектора з ОНПС Львівської області, геодезиста 1 категорії ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», інженера таксатора Львівської державної лісовпорядної експедиції, начальника відділу лісового господарства ДП «Стрийський лісгосп», майстра лісу Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» та старшого о/у УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, з використанням телефона Samsung JS, проведено огляд території Миколаївської міської ради, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0073; :02:000:0072 та :02:000:0074.

Згідно з протоколом огляду місця події від 04.05.2017р., в ході огляду земельної ділянки площею 2,0078га з кадастровим номером :02:000:0073, із залученням працівника ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було винесено в натурі на місцевості межі землекористування вищевказаної земельної ділянки та встановлено, що в результаті винесення меж земельної ділянки в натурі на місцевості відповідно до координат меж землекористування та кадастрового номера частина земельної ділянки накладається та відповідно відведена із земель державного лісового фонду, що знаходиться у постійному користуванні ДП «Стрийське лісове господарство», а саме згідно планово картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Стрийське лісове господарство» квартал 84 виділ 3 площею 0,3га (згідно таксаційного опису матеріалів лісовпорядкування біогалявина) відведено згідно проекту роздержавлення і приватизації Миколаївської міської ради як резервний фонд (рілля), що суперечить чинним матеріалам лісовпорядкування та на момент огляду використовується ТзОВ «Агробудсервіс» для видобутку піску (орієнтовна глибина кар`єру від 5 до 15 метрів на площі 0,3га).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.05.2017р. в ході продовження огляду застосовано GPS приймач Leica SAZO №31156, якими винесено координати та проведено винос окремих, технічно можливих точок по лісовпорядних матеріалах лісових виділів № 2,3, 4, 5, 6, 9, 11 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (які надано Львівською державною лісовпорядною експедицією) та шляхом накладання матеріалів земельного відводу ділянок із кадастровими номерами :02:000:0072; :02:000:0073, :02:000:0074 на матеріали лісовпорядкування визначено площі та розмір ділянок, які згідно матеріалів лісовпорядкування перебувають у користуванні Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп». Крім того, визначено межі території, яка фактично використовується ТзОВ «Агробудсервіс» для видобування корисних копалин на землях лісового фонду, що знаходиться в користуванні Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп».

В ході розслідування кримінального провадження №0000080 постановою ст.слідчої першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області від 10.07.2017р. про призначення комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000080 від 10.03.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 364 КК України, призначено комплексну судову лісогосподарську та інженерно-екологічну експертизу проведення якої доручено експертам Львівського НДІСЕ та фахівцям Національного лісотехнічного університету України.

Відповідно до висновку експертів № 3637 від 24.05.2018р. комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, проведеної за постановою слідчої першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області від 10.07.2017р. зазначено, що станом на 07.11.2017р. розмір збитків за самовільне користування надрами із врахуванням показника Р- базова ставка збитків у частках мінімальної заробітної платипіщано-гравійна суміш, пісок будівельний (у куб.м.)-0,168, у виділі - 2, 84 кварталу об`єм видобутку вказано 30тис.м.куб та розмір збитків складає - 16 128 000,00грн. та у виділі - 3, 84 кварталу об`єм видобутку вказано 45тис.мкуб. та розмір збитків складає - 24 192 000,00грн.

Згідно з п. 4 розділу «Висновки» висновку експертів № 3637 від 24.05.2018р. використання лісогосподарських земель з метою надрокористування з порушенням вимог лісоохоронного та землеохоронного законодавства призвело до незаконного використання надр. При цьому, шкода, яка завдана незаконним використанням надр у виділі 2 кварталу 84 становить - 16 128 000,00 грн., шкода, яка завдана незаконним використанням надр у виділі 3 кварталу 84 становить 24 192 000,00грн., всього 40 320 000,00грн.

Також до матеріалів справи долучено копію Наукового обґрунтування із розрахунку збитків незаконного користування надрами на землях лісового фонду, виконаного доцентом кафедри лісової таксації та лісовпорядкування Національного Лісотехнічного Університету України 15.03.2018р., який дублює інформацію вказану у копії висновку № 3637 від 24.05.2018р. До обґрунтування подано додаток - копію Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011р. № 303.

Прокурор стверджує, що за результатами розслідування кримінального провадження №0000080 слідчим 13.06.2018р. прийнято рішення про виділення із нього матеріалів провадження №0000189 за фактом неналежного виконання обов`язків директором Товариства ОСОБА_1 за ч.2 ст.367 КК України, що призвело до заподіяння збитків державі в сумі 16 128 тис. грн.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000189 від 13.06.2018р. під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Агробудсервіс», являючись службовою особою, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого заподіяв тяжкі наслідки інтересам держави.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ТзОВ «Агробудсервіс» в період з 20.01.2017 по дату складення акту, тобто будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки в період з 20.01.2017р. по 07.11.2017р., не здійснював належний щоденний контроль та нагляд за роботою підлеглих йому працівників на кар`єрі ТзОВ «Агробудсервіс», внаслідок чого в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (з приводу якого наявні дозвільні документи), допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області з приводу оренди якої угода підприємством не укладена, внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30000 м3 корисних копалин піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, згідно з приміткою до ст.364 КК України.

Відповідно до обвинувального акту такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки інтересам держави, тобто службову недбалість, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18, яка набрала законної сили, директора відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, а саме неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки інтересам держави, тобто службової недбалості та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України із передачею керівника відповідача на поруки трудового колективу відповідача.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18 встановлено, що директор ТзОВ «Агробудсервіс» в період з 20.01.2017р. та до моменту прийняття рішення, неналежно виконуючи свої службові обов`язки в період з 20.01.2017р. по 07.11.2017р., не здійснював належний щоденний контроль та нагляд за роботою підлеглих йому працівників на кар`єрі ТзОВ «Агробудсервіс», внаслідок чого в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (з приводу якого наявні дозвільні документи), допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області, з приводу оренди якої угода підприємством не укладена, внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30000 м3 корисних копалин - піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, згідно з приміткою до ст.364 КК України.

Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18 обвинувачений Сагра Кахраман Унал винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив клопотання трудового колективу задовольнити.

Прокурором під час розгляду справи №447/1431/18 було подано позовну заяву за вих. № 17/7/2-4037-18 від 13.06.2018р. про стягнення з директора відповідача 16 128 000,00 грн. шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сфері природоохоронного законодавства.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18 цивільний позов про відшкодування шкоди залишено без розгляду відповідно до ст. 129 КПК України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018р. задоволено адміністративний позов Головного управління Держпраці у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме зобов`язання відповідача зупинити виконання робіт у кар`єрі Південно-Тростянецького родовища по видобутку піску до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17 встановлено, що з 09 жовтня 2017 року по 13 жовтня 2017 року, на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 06.10.2017р. № 1496-П та направлення на проведення перевірки від 06.10.2017р. № 1465, посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області проведено планову перевірку суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) 09 жовтня 2017 року по 13 жовтня 2017 року на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 10 жовтня 2017 року № 13/18/143/2322. У розділі V акту перевірки встановлено порушення вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці, в тому числі й порушення, які створюють загрозу життю працівників ТОВ «Агробудсервіс».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17 встановлено, що у ТОВ «Агробудсервіс» відсутній погоджений план розвитку гірничих робіт по Південно-Тростянецькому родовищі на 2017 рік (календарний план розвитку гірничих робіт), а також, що у ТОВ «Агробудсервіс» в порушення вимог пункту 1.2 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом та ст. 24 Гірничого Закону відсутній акт про надання гірничого відводу по Південно-Тростянецькому родовищі.

З огляду на наведене, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17 адміністративний позов задоволено повністю та застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом зупинення виконання робіт у кар`єрі Південно-Тростянецького родовища по видобутку піску до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

У поясненнях за вх. № 16514/25 від 20.06.2025р. відповідач зазначив, що у провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа №447/1183/21 в межах кримінального провадження №0000925 від 12.11.2020 року щодо директора ДП «Стрийський лісгосп» за ч.2 ст. 367 КК України. Відповідач вказує, що зі змісту ухвали суду від 22.02.2022 року вбачається, що «Шкода, яка завдана державним інтересам незаконним використанням надр у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» становить 24 192 000 грн., зняттям верхнього шару ґрунту у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва становить 44 958,61 грн., тобто загальна сума шкоди, заподіяної державним інтересам внаслідок службової недбалості директора ДП «Стрийський лісгосп» складає 24 236 958,61 грн.».

Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 22.02.2022р. у справі № 447/1183/21 за наслідками розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 12.11.2020 по обвинуваченню директора ДП «Стрийський лісгосп» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, зазначено, що обвинувачення не містить конкретного формулювання про те, яка саме шкода спричинена діяннями останнього, натомість констатовано, що внаслідок неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них директором ДП «Стрийський лісгосп» для комерційних потреб з видобутку корисних копалин ТОВ «Агробудсервіс», незаконно, в порушення передбаченої законодавством процедури, під виглядом земель сільськогосподарського призначення та в період, коли згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р діяла заборона на прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, виділено землі державного лісового фонду (землі лісогосподарського призначення), здійснено їх використання з метою надрокористування з порушенням вимог лісоохоронного та землеохоронного законодавства, що призвело до незаконного використання надр і зняття верхнього шару ґрунту на землях державного лісового фонду (землях лісогосподарського призначення) площею 0,3 га у виділі 3 кварталу 84 (біогалявина) Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», територія якого включено до наданої в оренду земельної ділянки № :02:000:0073.

Згідно з ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 22.02.2022р. у справі № 447/1183/21, в обвинувальному акті зазначено, що шкода завдана державним інтересам незаконним видобуванням надр у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» становить 24 192 000 грн., зняттям верхнього шару ґрунту - 44 958,61 грн., однак з даного твердження не можливо однозначно зробити висновок чи проводилось видобування надр та зняття верхнього шару ґрунту на всій площі виділу 3 кварталу 84, чи лише на його частині площею 0,3 га, яка, як слідує із самого обвинувального акту незаконно передана в оренду ТОВ «Агробудсервіс» внаслідок службової недбалості директора ДП «Стрийський лісгосп», не зазначено в чому саме полягає ця шкода (вартість видобутих надр, вартість знищених лісових ресурсів, шкода заподіяна навколишньому природному середовищу, тощо).

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 22.02.2022р. у справі № 447/1183/21 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000925 повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08.09.2022р. у справі № 447/1183/21 ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000925 повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.10.2022р. у справі № 447/1183/21 кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор стверджує, що факт видобутку упродовж 2016 2017 років відповідачем надр, за відсутності акта про надання гірничого відводу, також підтверджено актом перевірки Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 27.04.2018р.

Акту перевірки Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 27.04.2018р. сторонами суду не представлено.

Відповідачем до матеріалів справи додано копію договору № АБС СРМ.1 від 05.01.2018р., укладеного товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» та Фізичною особою-підприємцем Стангретом Романом Васильовичем про надання послуг з виконання маркшейдерської зйомки Південно-Тростянецького родовища.

Листом №57-002/3 від 18.03.2021р. відповідач звернувся до ФОП Стангрета Р. В. з проханням повідомити, який обсяг видобутих надр в виділах № 2 та № 3 кварталу № 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області станом на 7.11.2017р.

Листом № 15 від 12.04.2021р. ФОП Стангрет Р. В. надав відповідачу підрахунок об`ємів видобутого вапняку та піску окремо по виділах № 2 і № 3 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», відповідно до яких на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області станом на 07.11.2017 року, у виділі №2 кварталу №84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», було добуто пісок в кількості 0,00 м.куб, а у виділі №3 51367,91 м.куб.

Відповідно до звітів ТОВ «Агробудсервіс» форми 5ГР за 2016-2018рр. відповідачем у 2016 році у Південно-Тростянецькому родовищі видобуто 77,4 тис. м3 піску, а у 2017 році 294,6 тис. м3.

Позиція суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» у сфері охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання надр.

Частинами 1,3 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Державну екологічну інспекцію у Львівській області та Миколаївську міську раду та зазначив, що вказані органи належним чином не здійснювали захист інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про стягнення збитків, заподіяних незаконним видобутком надр.

Прокурор зазначив, що відповідно до ч.1 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.1, підпункту 2 п. 3, п.7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017р. №275, п.1 розділу І, підпунктів 2, 3 пунктів 6-8 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області (надалі - Інспекція), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017р. №652, до компетенції Інспекції як територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктами господарювання незалежно від форми власності вимог законодавства щодо охорони і використання надр та вправі звертатися до суду із позовами щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також позовами про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення вимог екологічного законодавства.

Разом з тим, згідно листа Інспекції від 03.07.2019р. №04-3101, останньою упродовж 2014-2019 років перевірок ТзОВ «Агробудсервіс» в частині охорони надр при здійсненні видобутку піску на території Південно Тростянецького родовища не проводилось. Відповідно, нарахування вказаним контролюючим органом збитків та здійснення реагування заходами цивільно-правового характеру не здійснювалось.

Наведене, на переконання прокурора, свідчить про неналежне здійснення органом контролю захисту інтересів держави та є підставою для застосування прокурором положень ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва інтересів держави в суді в особі зазначеного органу, із визначенням його в якості позивача-1.

Окрім цього, згідно із ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», одним із повноважень виконавчого органу міської ради у галузі охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Приписами ч. 3 ст.29, ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України визначено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.

Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Згідно з листом Відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 13.06.2019р. №10-13-0.27-235/108-19, земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0073 знаходиться за межами населених пунктів на адміністративній території Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області від 12.02.2019р. №951/05-14, грошові стягнення за шкоду, заподіяну вчиненими на території Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області порушеннями вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у повному обсязі на розподільчий казначейський рахунок зазначеної місцевої ради №3332, відкритий в УК у Миколаївському районі за кодом класифікації доходів бюджету 24062100.

На підставі викладеного, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у даних спірних правовідносинах, є Миколаївська міська рада.

Відповідно до вимог ст.67 Кодексу України про надра, які кореспондуються з вимогами ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації зобов`язані у повному обсязі відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Незважаючи на це, у добровільному порядку сума збитків є невідшкодованою, а Миколаївською міською радою не було ініційовано стягнення такої у примусовому порядку, що підтверджується листом останньої від 05.07.2019р. №02-13/1136.

Враховуючи те, що внаслідок незаконного видобутку піску відповідачем завдано збитків державі, а також те, що позивачем не ініційовано здійснення захисту інтересів держави, у тому числі шляхом звернення до суду, інтереси держави залишаються порушеними та такими, що підлягають захисту в судовому порядку.

Наведене, на думку прокурора, свідчить про наявність визначених законом підстав на застосування органами прокуратури представницьких повноважень в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, визначивши таку в якості позивача - 2.

На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокуратурою Львівської області скеровано на адресу Державної екологічної інспекції у Львівській області та Миколаївської міської ради повідомлення за вих. № 05/1-497вих-19 та за вих. № 05/1-496вих-19 про вжиття заходів представницького характеру у межах повноважень, наданих ст.ст.23, 24 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. Як вбачається з матеріалів справи, прокурор повідомив позивачів про виявлені порушення, однак, позивачі не вчинили дій, спрямованих на захист інтересів держави.

Відтак, зважаючи на все наведене вище, прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Миколаївської міської ради.

Щодо суті спору

Згідно із частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду є заподіяння майнової шкоди.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

За змістом статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема внаслідок самовільного користування надрами.

Статтею 14 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Відповідно до статті 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 17,ч.1ст.18 Кодексу України про надра гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

За умовами ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно з частиною 3 статті 24 Кодексу України про надра права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до статті 56 Кодексу України про надра однією із основних вимог у галузі охорони надр є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Статтями 65 та 67 цього Кодексу передбачено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, зокрема, винні у самовільному користуванні надрами. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вже зазначалося судом, відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; 2) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; 4) вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.03.1995р. Державною службою геології та надр України видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (Товариство, Відповідач) спеціальний дозвіл на користування надрами № 246, відповідно до якого відповідачу надано право здійснювати видобування пісків, придатних в якості сировини для виробництва кладочних та штукатурних розчинів та вапняків, придатних в якості сировини для виробництва вапна, борошна вапнякового та для дорожнього будівництва у Миколаївському районі Львівської області на території площею 14,1 га, що розташована на відстані 1,0 км. від південно-західної околиці м. Тростянець.

Львівською обласною державною адміністрацією 09.03.2000р. видано відповідачу акт про надання гірничого відводу на право видобування піску на території с. Тростянець, Миколаївського району Львівської області щодо площі 20,23 га терміном чинності до 2015 року.

В подальшому, Львівською обласною радою 21.12.2017р. видано відповідачу акт про надання гірничого відводу на право видобування піску на території с. Тростянець, Миколаївського району Львівської області щодо площі 20,23 га терміном чинності до 06.03.2035 року.

Відтак, з наведеного вбачається, що у відповідача у період з 2016 року по 20.12.2017 року не було акту про надання гірничого відводу.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини видобутку відповідачем надр за відсутності акта про надання гірничого відводу у спірний період підтверджуються, зокрема, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018р., якою задоволено адміністративний позов Головного управління Держпраці у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме зобов`язання відповідача зупинити виконання робіт у кар`єрі Південно-Тростянецького родовища по видобутку піску до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17 встановлено, що 09 жовтня 2017 року по 13 жовтня 2017 року, на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 06.10.2017 № 1496-П та направлення на проведення перевірки від 06.10.2017 № 1465, посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області проведено планову перевірку суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) 09 жовтня 2017 року по 13 жовтня 2017 року на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 10 жовтня 2017 року № 13/18/143/2322 (далі акт перевірки). У розділі V акту перевірки встановлено порушення вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці, в тому числі й порушення, які створюють загрозу життю працівників ТОВ "Агробудсервіс". Згідно з ч. 5 ст. 19 Гірничого Закону України план розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду. Відповідно до пункт 1.2 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 № 61 гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт відповідно до Гірничого Закону України повинно мати: - спеціальний дозвіл на користування надрами; - акт про надання гірничого відводу; - технічний проект розробки родовища корисних копалин, затверджений і погоджений в установленому порядку; - геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми). У разі зміни гірничо-геологічних умов технічний проект розробки родовища корисних копалин необхідно переглядати, але кожного разу він повинен охоплювати весь період до кінця розробки родовища до проектної глибини та проектного контуру родовища. Відхилення від проекту необхідно узгоджувати з проектною організацією.

У постанові Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17 зазначено, що в порушення вказаних вимог у ТОВ "Агробудсервіс" відсутній погоджений план розвитку гірничих робіт по Південно-Тростянецькому родовищі на 2017 рік (календарний план розвитку гірничих робіт).

Згідно з ст. 24 Гірничого Закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: - спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу; - технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; - геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми). Вся технічна документація повинна вестися відповідно до вимог правил безпеки, правил технічної експлуатації, єдиних правил безпеки при підривних роботах та інших нормативно-правових актів.

Так, у постанові у справі № 813/3817/17 суд встановив, що у ТОВ «Агробудсервіс» в порушення вимог пункту 1.2 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом та ст. 24 Гірничого Закону відсутній акт про надання гірничого відводу по Південно-Тростянецькому родовищі. При цьому, суд враховує, що з вимогами акта перевірки від 10.10.2017 відповідач був ознайомлений, однак доказів усунення виявлених в акті порушень не представив та будь-яких інших документів не надав.

З огляду на наведене, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17 адміністративний позов задоволено повністю та застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом зупинення виконання робіт у кар`єрі Південно-Тростянецького родовища по видобутку піску до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Відповідно до протоколів огляду місця події від 04.05.2017р. та від 17.05.2017р., складених, в межах кримінальної справи, прокурором відділу процесуального керівництва, радником юстиції Бойко П. М. в присутності понятих, комерційного директора ТзОВ «Агробудсервіс» за участю головного спеціаліста відділу оперативного контролю старшого державного інспектора з ОНПС Львівської області, начальника відділу оперативного контролю старшого державного інспектора з ОНПС Львівської області, геодезиста 1 категорії ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», інженера таксатора Львівської державної лісовпорядної експедиції, начальника відділу лісового господарства ДП «Стрийський лісгосп», майстра лісу Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» та старшого о/у УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, зокрема зазначено, про визначення меж території, яка фактично використовується ТзОВ «Агробудсервіс» для видобування корисних копалин на землях лісового фонду, що знаходиться в користуванні Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп».

Відтак, з обставин встановлених у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017р. у справі № 813/3817/17, протоколах огляду місця події від 04.05.2017р. та від 17.05.2017р., складених, в межах кримінальної справи, підтверджується здійснення відповідачем у спірний період видобутку надр за відсутності акта про надання гірничого відводу, що зокрема не заперечується відповідачем.

За результатами кримінального провадження №0000189 за фактом неналежного виконання обов`язків директором Товариства ОСОБА_1 за ч.2 ст.367 КК України, що призвело до заподіяння збитків державі в сумі 16 128 тис. грн. 13.06.2018р. складено обвинувальний акт.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000189 від 13.06.2018р. під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Агробудсервіс», являючись службовою особою, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого заподіяв тяжкі наслідки інтересам держави.

В обвинувальному акті зокрема зазначено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ТзОВ «Агробудсервіс» в період з 20.01.2017 по дату складення акту, тобто будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки в період з 20.01.2017р. по 07.11.2017р., не здійснював належний щоденний контроль та нагляд за роботою підлеглих йому працівників на кар`єрі ТзОВ «Агробудсервіс», внаслідок чого в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (з приводу якого наявні дозвільні документи), допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області з приводу оренди якої угода підприємством не укладена, внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30000 м3 корисних копалин піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, згідно з приміткою до ст.364 КК України.

Відповідно до обвинувального акту такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки інтересам держави, тобто службову недбалість, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18, яка набрала законної сили, за кримінальним провадженням внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000189 від 13.06.2018 року звільнено директора відповідача ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Агробудсервіс» за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Кримінальне провадження про обвинувачення директора ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України закрито. Роз`яснено що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 367 КК України. Цивільний позов про відшкодування шкоди, залишено без розгляду.

В ухвалі Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018 у справі № 447/1431/18 суд встановив, що згідно протоколу №07 загальних зборів учасників ТзОВ «Агробудсервіс» від 30.12.2016 ОСОБА_2 прийнято директором ТзОВ «Агробудсервіс» з 20.01.2017. Згідно наказу по підприємству №6-к від 19.01.2017 ОСОБА_1 з 20.01.2017 приступив до виконання обов`язків директора ТзОВ «Агробудсервіс». Разом з тим встановлено, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора ТзОВ «Агробудсервіс» в період з 20.01.2017 по даний час, тобто будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки в період з 20.01.2017 по 07.11.2017, не здійснював належний щоденний контроль та нагляд за роботою підлеглих йому працівників на кар`єрі ТзОВ «Агробудсервіс», внаслідок чого в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (з приводу якого наявні дозвільні документи), допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області, з приводу оренди якої угода підприємством не укладена, внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30000 м куб корисних копалин - піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, згідно з приміткою до ст.364 КК України. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки інтересам держави, тобто службову недбалість, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України.

Відтак, відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018 у справі № 447/1431/18 та обвинувального акту від 13.06.18р. за кримінальним провадженням внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000189 від 13.06.2018 року встановлено, що в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп» (з приводу якого наявні дозвільні документи), допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», що на території Миколаївської міськради Миколаївського району Львівської області, з приводу оренди якої угода підприємством не укладена, внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30000 м. куб. корисних копалин - піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн.

Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18 обвинувачений ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Прокурором під час розгляду справи №447/1431/18 було подано позовну заяву за вих. № 17/7/2-4037-18 від 13.06.2018р. про стягнення з директора відповідача 16 128 000,00 грн. шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сфері природоохоронного законодавства.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18 цивільний позов про відшкодування шкоди залишено без розгляду відповідно до ст. 129 КПК України.

Як вбачається із ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018р. у справі №447/1431/18 у кримінальному провадженні №0000189 обвинувачений ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема в частині незаконного користування надрами в та незаконного видобуття 30000 м. куб. корисних копалин - піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн. визнав повністю.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведене, беручи до уваги наведені вище докази та встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, про підставність позовних вимог прокурора в частині стягнення з відповідача збитків, заподіяних державі внаслідок незаконного видобутку надр в сумі 16 128 000,00 грн. .

У позовній заяві прокурор зокрема зазначає, що працівниками державної лісової охорони ДП «Стрийське лісове господарство», встановлено, що Товариством було самовільно зайнято 0,2 га земель лісового фонду на території Миколаївської міської ради, розташованих поза визначеними вищевказаним договором оренди землі межами, а саме: у, межах виділу №2 кварталу №84 Роздільського лісництва Підприємства, де також здійснено незаконний видобуток піску. З метою усунення виявлених порушень за виявленим фактом, Підприємство звернулося до прокуратури Львівської області. Однак, доказів даного звернення суду не представлено.

Прокурор вказує, що внаслідок розгляду цього звернення прокуратурою області зареєстровано кримінальне провадження №0000080 від 10.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. В ході розслідування даного кримінального провадження підтверджено, зокрема, факти незаконного видобутку відповідачем упродовж 2016 2017 років піску в загальній кількості 75 тис. м3 на території земель державного лісового фонду у межах виділів №2 та №3 кварталу №84 Роздільського лісництва підприємства, що згідно до висновку експертів комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи, складеного 24.05.2018 Львівським НДІ судових експертиз, відповідачем незаконно видобуто (за відсутності акта про надання гірничого відводу та поза межами земельної ділянки, визначеної оскаржуваним договором оренди землі) 30 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,2 га у виділі №2 кварталу №84 Роздільського лісництва підприємства, чим завдано збитків державі на суму 16 млн. 128 тис. грн., а також за відсутності акта про надання гірничого відводу незаконно видобуто 45 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,3 га у виділі №3 кварталу №84 Роздільського лісництва Підприємства, чим завдано збитків державі на суму 24 млн. 192 тис.грн .

Прокурор зазначає, що за результатами розслідування даного кримінального провадження 13.06.2018 слідчим прийнято рішення про виділення із нього матеріалів кримінального провадження №0000189 за фактом неналежного виконання обов`язків директором Товариства Сагрою Кахраманом Уналом за ч.2 ст.367 КК України, що призвело до заподіяння збитків державі в сумі 16 128 тис. грн., яке цього ж дня скеровано для розгляду по суті до Миколаївського районного суду Львівської області .

При цьому, у кримінальному провадженні №0000080, в якому Львівським НДІ судових експертиз проведено комплексну судову лісогосподарську та інженерно-екологічну експертизу, за результатами якої складений висновок від 24.05.2018р., доказів винесення вироку суду, що набрав законної сили, ухвали суду про закриття кримінального провадження зокрема з нереабілітуючих підстав, суду не представлено.

За матеріалами кримінального провадження №0000189 встановлено, що в ході проведення робіт працівниками підприємства по добуванню корисних копалин - піску у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», директор відповідача, допустив незаконне добування таких корисних копалин на суміжній земельній ділянці, що відноситься до земель лісового фонду, площею 0,2 га, у виділі 2 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийський лісгосп», внаслідок чого таким незаконним користуванням надрами незаконно видобуто 30 тис. м. куб. корисних копалин - піску, чим завдано збитків інтересам держави на суму 16 128 000, 00 грн.

Покликання на обставини незаконного добування корисних копалин-піску в розмірі 45 тис. м3 піску на території земель лісогосподарського призначення площею 0,3 га у виділі №3 кварталу №84 Роздільського лісництва Підприємства, чим завдано збитків державі на суму 24 млн. 192 тис. грн., представлені суду матеріали кримінального провадження №0000189 , не містять.

Підставами даного позову є зокрема обставини, щодо незаконних дій директора відповідача, встановлені в межах кримінального провадження, який внаслідок своєї службової діяльності, допустив незаконний видобуток надр-піску, що спричинило шкоду державі.

Відповідно до частини першої статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Відтак, зважаючи на презумпцію невинуватості (стаття 62 Конституції України, стаття 17 КПК України), факт вчинення особою кримінального правопорушення та вина такої особи в його вчиненні мають бути встановлені у порядку кримінального судочинства судом або, за певних умов, слідчим, дізнавачем правоохоронного органу або прокурором.

Факт вчинення кримінального правопорушення може бути встановлений й ухвалою суду про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, якщо обставини, передбачені, зокрема положеннями пунктів 4-8 частини першої статті 284 КПК України, виявляються під час судового провадження.

Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження стосовно цієї особи виключається.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Прокурором не представлено вироку суду, що набрав законної сили, або постанови чи ухвали суду про закриття кримінального провадження №0000080 .

У разі неухвалення наведених процесуальних рішень, втілених у певних документах у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває і факт вчинення кримінального правопорушення (злочину) належно не встановлений, не виникає право на позов про відшкодування шкоди, зокрема завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Дослідження питання наявності або відсутності вини в діях відповідача та його протиправної поведінки за документами досудового розслідування, в т.ч. висновком експертів, не відповідають в даному випадку завданню господарського судочинства, оскільки, висновок поряд та у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні підлягає дослідженню судом при встановленні наявності/відсутності у діях фізичної особи ознак кримінального правопорушення.

У фізичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, досудове розслідування щодо якого триває і факт вчинення кримінального правопорушення (злочину) належно не встановлений, не виникає право на позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, висновок прокурора про те, що протиправність діяння уповноважених осіб ТзОВ «Агробудсервіс виражається у заподіянні шкоди в розмірі 24192000грн., що підтверджується зокрема долученим експертним висновком № 3637 від 24.05.2018 у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.03.2017 року, є передчасним, оскільки на теперішній час відсутній обвинувальний вирок суду по відношенню до працівників ТзОВ «Агробудсервіс в межах кримінального провадження, зокрема і № 0000080, тобто протиправна поведінка та вина директора відповідача, заподіяння шкоди у розмірі 24192000грн. та причиновий зв`язок не є доведеними.

Враховуючи викладене, прокурором не доведено належними та допустимими доказами вини відповідача протиправної поведінки та причинового зв`язку у завданні шкоди інтересам держави на суму 24 192 000,00грн., як обов`язкових елементів складу цивільного правопорушення, тому позовні вимоги про стягнення шкоди в розмірі 24 192 000,00грн. є не обґрунтованими, є не доведеними та із заявлених підстав, передчасними.

Окрім цього, як вбачається із пояснень відповідача та згідно змісту ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 22.02.2022р. у справі № 447/1183/21 за наслідками розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту перебуває на розгляді у суді справа у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 12.11.2020 р., у якій має місце дослідження обставин щодо кримінального правопорушення визначено стороною обвинувачення за місцем настання тяжких наслідків, охоронюваним законом інтересам, спрямованості дій обвинуваченого, а саме за місцем розташування земельної ділянки у виділі 3 кварталу 84 Роздільського лісництва ДП «Стрийське лісове господарство» (територія Миколаївського району Львівської області), площею 0,3 га, яка внаслідок неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них обвинуваченого, увійшла до складу, переданої в оренду ТОВ «Агробудсервіс» земельної ділянки під виглядом земель сільськогосподарського призначення, на якій в подальшому внаслідок протиправних дій обвинуваченого здійснено використання надр і незаконне зняття верхового шару ґрунту, що спричинило заподіяння шкоди державним інтересам в сумі 24 236 958,61 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з гарантій дотримання вказаними органами таких вимог є впровадження ними таких процедур та правил, які надавали б зацікавленій особі можливість передбачити наслідки своїх дій та мінімізували ризик помилок при застосуванні таких процедур.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див. mutatis mutandis рішення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Лелас проти Хорватії"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Окрім цього належить зазначити, що відповідно до п.2.1. Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 №303 (в редакції чинній на момент спірних відносин) факт самовільного користування надрами встановлюється особами, які уповноважені здійснювати державний контроль (нагляд) за використанням і охороною надр під час проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю). Для встановлення факту самовільного користування надрами та визначення обсягу видобутих надр використовується пряме вимірювання (заміри розробок, кар`єрів, накопичених надр) разом з аналізом матеріалів геологорозвідувальних робіт (геологічні, гідрогеологічні карти родовищ за їх наявності).

Доказів в підтвердження фіксування факту самовільного користування відповідачем надрами, особами, які уповноважені здійснювати державний контроль (нагляд) за використанням і охороною надр під час проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), визначення обсягу видобутих надр, встановлення протиправної поведінки та причинового зв`язку у завданні шкоди інтересам держави зокрема в розмірі 24 192 000,00грн., як обов`язкових елементів складу цивільного правопорушення суду не представлено.

Станом на день прийняття рішення, доказів в спростування наведених обставин суду не надано.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України). Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача в частині стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр в розмірі 16 128 000,00 грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Врешті вимог щодо стягнення збитків належить відмовити у зв`язку із необґрунтованістю, недоведеністю, безпідставністю та передчасністю заявлення.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Засади справляння судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору визначені Законом України «Про судовий збір», в ч.2 ст. 4 якого визначено розмір ставки судового збору, який підлягає сплаті за подання до господарського суду позовної заяви майнового та немайнового характеру.

У даній справі заступником прокурора заявлено вимоги про стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр на суму 40 320 000,00 грн.

Як доказ сплати судового збору до позовної заяви додано платіжне доручення № 1866 від 13.09.2019р. на суму 362 880,00 грн.

В позовній заяві та поясненнях, наданих на ухвалу суду від 01.10.2019р. заступник прокурора обґрунтував розмір сплаченого судового збору тим, що за частину позовних вимог за даним позовом, а саме про стягнення збитків у сумі 16 128 000,00 грн., прокуратура відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки ці збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення керівником відповідача.

Відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Доказів в підтвердження наявності обставин щодо звільнення від сплати судового збору відповідачем не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (81614, Львівська обл., Стрийський р-н, село Тростянець, ідентифікаційний код 05444279) на користь Миколаївської міської ради (одержувач: ГУК Львів Миколаївська гг -24062100; код ЄДРПОУ одержувача: 38008294; банк одержувача: Казначейство України (МФО 899998); номер рахунку: UA0013887) 16 128 000,00 грн. збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (81614, Львівська обл., Стрийський р-н, село Тростянець, ідентифікаційний код 05444279) в дохід Державного бюджету України 241 920,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Врешті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 30.06.25р.

Головуючий суддя Іванчук С.В.

Суддя Ділай У. І.

Суддя Горецька З. В.