ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 Справа № 904/1812/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Фізичної особи-підприємця Журко Наталії Анатоліївни, м.Добропілля Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро", село Зоряне Синельниківський район Дніпропетровська область

про стягнення 1 099 874,03 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Журко Наталя Анатоліївна (далі-Позивач) 15.04.2025 року через систему "Електронний суд" звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь основну заборгованість в розмірі 983220,13 грн, 20738,44 грн пені, 17019,70 грн 3% річних, 78895,76 грн інфляційних втрат, витрати на правничу допомогу у розмірі 49000,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13198,49 грн. Справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором №КСО-036-СА суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 01.05.2024 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 13198,49 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2043 від 17.04.2025 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

21.04.2025 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та без виклику сторін не подав.

Ухвала суду від 21.04.2025 була направлена судом до електронного кабінету Відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (арк.с. 63), а також була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

10.06.2025 представник Позивача через систему «Електронний суд» подав клопотання (арк.с. 65), в якому просить суд долучити до матеріалів справи наступні докази: договір №2025/04/04-1 від 04.04.2025 про надання правничої допомоги; акт від 20.05.2025 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №2025/04/04-1 від 04.04.2025; рахунок №04/04-1 від 04.04.2025; платіжну інструкцію №2037 від 10.04.2025 (арк.с. 67-71).

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

01.05.2024 року між Фізичною особою-підприємцем Журко Наталією Анатоліївною (далі-Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" (далі-Суборендар) укладений Договір №КСО-036-СА суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. У порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендар зобов`язується передати Суборендарю в тимчасове платне користування сільськогосподарську техніку разом з екіпажем (два спеціаліста Орендаря, які забезпечують безперебійну роботу Техніки, керування нею та виконання технічних завдань Суборендаря) (далі іменуються - «Техніка»), а Суборендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування Техніку з екіпажем, і зобов`язується сплачувати Орендарю орендну плату.

1.2. Ознаки техніки, кількість та марка, її характеристики визначаються у Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

1.3. Орендар гарантує, що Техніка, яка передається в суборенду за Договором, на момент його підписання Сторонами знаходиться в оренді у Орендаря на підставі Договору оренди транспортного засобу № 1 від 01.04.2024 року, який був укладений з ФОП Красюков Андрій Іванович (ІПН НОМЕР_1 ).

2.1. Техніка, що передається в суборенду, повинна використовуватися Суборендарем виключно для проведення сільськогосподарських робіт, відповідно до вимог Інструкції з експлуатації заводу-виробника.

2.2. Техніка передається в суборенду Суборендарю з метою проведення збирання врожаю.

3.1. Доставка Техніки з екіпажем до Суборендаря та повернення Техніки з екіпажем після закінчення строку суборенди здійснюється силами та за рахунок Орендаря.

3.2.Передача Техніки в суборенду здійснюється за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору.

4.1. Передача сільськогосподарської Техніки з екіпажем в суборенду, а також повернення її з суборенди, здійснюється на підставі Актів приймання-передачі техніки.

4.2. Строк Суборенди Техніки з екіпажем орієнтовно складає з 10 червня 2024 року по 10 липня 2024 року. Фактичні строки суборенди Техніки з екіпажем визначаються відповідно до Актів приймання-передачі Техніки, без внесення змін до умов Договору. Техніка вважається переданою в суборенду з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі.

5.1. Плата за Договором суборенди становить загальну вартість наданих послуг з суборенди, сплачених Суборендарем Орендарю протягом дії Договору на підставі актів виконаних робіт. Розмір орендної плати за Договором суборенди погоджується Сторонами Додатковими угодами до Договору, які є його невід`ємною частиною.

5.3. Сплата орендної плати згідно Договору суборенди проводиться протягом 20 (двадцяти) банківських днів після підписання Сторонами Акту виконаних робіт. Суборендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендарем рахунку.

6.3.2. Суборендар за цим Договором зобов`язується своєчасно сплачувати орендні платежі відповідно до умов Договору.

9.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами Сторін та укладається на строк до 30.04.2025 року, а в частині виконання, до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Позивач та Відповідач 01.05.2024 підписали Додаток №1 та до Договору, в якому зазначили перелік техніки, що передається в оренду згідно Договору, а саме комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CS 6090, реєстраційний/заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області 15.03.2023р. (арк.с. 14).

Додатковою угодою №1 від 13.05.2024р. до Договору (зв.арк.с. 14) сторони прийшли до згоди погодити істотні умови договору та визначити вартість орендної плати, встановити, що:

- Техніка передається в оренду Орендарю з метою проведення збирання врожаю.

- Розрахунок орендної плати складає 1500,00 (одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) гривень з ПДВ, за один гектар зібраної площі пшениці однією одиницею Техніки.

- Розрахунок орендної плати складає 1550,00 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.) гривень з ПДВ, за один гектар зібраної площі ріпаку однією одиницею Техніки.

- Загальна кількість наданих послуг з оренди фіксується Актом виконаних робіт. Інші умови договору не порушені даною додатковою угодою, залишено незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання.

Додатковою угодою №2 від 09.08.2024р. до Договору (арк.с. 16) сторони прийшли до згоди погодити істотні умови договору та визначити вартість орендної плати, встановити, що:

- Техніка передається в оренду Орендарю з метою проведення збирання врожаю.

- Розрахунок орендної плати складає 1300,00 (одна тисяча триста грн. 00 коп.) гривень з ПДВ, за один гектар зібраної площі соняшника однією одиницею Техніки.

- Загальна кількість наданих послуг з оренди фіксується Актом виконаних робіт.

Інші умови договору не порушені даною додатковою угодою, залишено незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання.

Тож, на виконання умов договору Сторонами підписано та скріплено печатками без зауважень Акти приймання-передачі техніки:

- акт приймання-передачі техніки №1 від 22.06.2024р. до Договору (арк.с. 15) відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв в оренду техніку з екіпажем, а саме: комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CS 6090, реєстраційний/заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області 15.03.2023р.;

- акт приймання-передачі (повернення) техніки №2 від 21.07.2024р. до Договору (зв.арк.с. 15) відповідно до якого Суборендар передав, а Орендар прийняв з оренди техніку з екіпажем, а саме: комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CS 6090, реєстраційний/заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області 15.03.2023р.;

- акт приймання-передачі техніки №3 від 26.08.2024р. до Договору (зв.арк.с. 16) відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв в оренду техніку з екіпажем, а саме: комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CS 6090, реєстраційний/заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області 15.03.2023р.;

- акт приймання-передачі (повернення) техніки №4 від 27.09.2024р. до Договору (арк.с. 17) відповідно до якого Суборендар передав, а Орендар прийняв з оренди техніку з екіпажем, а саме: комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CS 6090, реєстраційний/ заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області 15.03.2023р.;

- акт здачі-приймання послуг №1 С від 26.06.2024 (арк.с. 21), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 59 га на загальну суму 88 500,00 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №32 від 26.06.2024);

- акт здачі-приймання послуг №2 С від 27.06.2024 (зв.арк.с. 20), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 1,65 га на загальну суму 2 557,51 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №33 від 27.06.2024);

- акт здачі-приймання послуг №3 С від 29.06.2024 (арк.с. 20), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 68,63 га на загальну суму 102 945,00 грн. з ПДВ(рахунок на оплату №34 від 29.06.2024);

- акт здачі-приймання послуг №4 С від 30.06.2024 (зв.арк.с. 19), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 30,9409 га на загальну суму 46 411,36 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №35 від 30.06.2024);

- акт здачі-приймання послуг №5 С від 16.07.2024 (арк.с. 19), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 88,696 га на загальну суму 133 044,00 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №39 від 16.07.2024);

- акт здачі-приймання послуг №6 С від 16.07.2024 (зв.арк.с. 18), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 194,195 га на загальну суму 301 003,03 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №40 від 16.07.2024);

- акт здачі-приймання послуг №7 С від 31.08.2024 (арк.с. 18), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 86,685 га на загальну суму 112 690,15 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №53 від 31.08.2024);

- акт здачі-приймання послуг №8 С від 13.09.2024 (зв.арк.с. 21), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 133,308 га на загальну суму 173 299,87 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №59 від 13.09.2024);

- акт здачі-приймання послуг №9 С від 18.09.2024 (арк.с. 22), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 118 га на загальну суму 153 399,53 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №61 від 18.09.2024);

- акт здачі-приймання послуг №10 С від 24.09.2024 (зв.арк.с. 22), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 120,274 га на загальну суму 156 355,72 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №63 від 24.09.2024);

- акт здачі-приймання послуг №11 С від 27.09.2024 (арк.с. 23), відповідно до якого Орендарем були надані послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на площі 66,517 га на загальну суму 86 471,83 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №65 від 27.09.2024).

Як зазначає Позивач у позові, останніми днями оплати вартості наданих послуг були: -за актом здачі-приймання послуг №1 С від 26.06.2024 - 24.07.2024; - за актом здачі-приймання послуг №2 С від 27.06.2024 - 25.07.2024; - за актом здачі-приймання послуг №3 С від 29.06.2024 - 26.07.2024; - за актом здачі-приймання послуг №4 С від 30.06.2024 - 26.07.2024; - за актом здачі-приймання послуг №5 С від 16.07.2024 - 13.08.2024; - за актом здачі-приймання послуг №6 С від 16.07.2024 - 13.08.2024; - за актом здачі-приймання послуг №7 С від 31.08.2024 - 27.09.2024; - за актом здачі-приймання послуг №8 С від 13.09.2024 - 11.10.2024; - за актом здачі-приймання послуг №9 С від 18.09.2024 - 16.10.2024; - за актом здачі-приймання послуг №10 С від 24.09.2024 - 22.10.2024; за актом здачі-приймання послуг №11 С від 27.09.2024 - 25.10.2024.

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті наданих послуг здійснив частково в розмірі 373457,87 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №160 від 20.09.2024 (арк.с. 48), призначення платежу: «сплата за суборенду с/г техніки з екіпажем згідно рахунку № 33 від 27.06.2024р., договір № КСО-036-СА від 01.05.2024р., у т.ч. ПДВ 20% = 426,25 грн»; платіжною інструкцією №159 від 20.09.2024 (зв.арк.с. 48), призначення платежу: «Сплата за суборенду с/г техніки з екіпажем згідно рахунку №32 від 26.06.2024р., договір №КСО-036-СА від 01.05.2024р., у т.ч. ПДВ 20% = 14750,00 грн»; платіжною інструкцією №162 від 20.09.2024 (арк.с. 49), призначення платежу: «Сплата за суборенду с/г техніки з екіпажем згідно рахунку №34 від 29.06.2024р., договір № КСО-036-СА від 01.05.2024р., у т.ч. ПДВ 20% = 17157,50 грн»; платіжною інструкцією №164 від 20.09.2024 (зв.арк.с. 49), призначення платежу: «Сплата за суборенду с/г техніки з екіпажем згідно рахунку № 35 від 30.06.2024р., договір № КСО-036-СА від 01.05.2024р., у т.ч. ПДВ 20% = 7 735,23 грн»; платіжною інструкцією №166 від 20.09.2024 (арк.с. 50), призначення платежу: «Сплата за суборенду с/г техніки з екіпажем згідно рахунку № 39 від 16.07.2024р., договір № КСО-036-СА від 01.05.2024р., у т.ч. ПДВ 20% = 22174,00 грн».

Отже, загальний розмір заборгованості за актами №6 С від 16.07.2024, №7 С від 31.08.2024, №8 С від 13.09.2024, №9 С від 18.09.2024, №10 С від 24.09.2024, №11 С від 27.09.2024 становить 983 220,13 грн.

У разі прострочення здійснення остаточного розрахунку з Орендарем щодо сплати орендної плати за суборенду Техніки з екіпажем, суборендар сплачує Орендарю пеню в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 8.3 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 20738,44 грн, яка нарахована за кожний актом окремо за періоди з 25.07.2024 по 20.09.2024, з 26.07.2024 по 20.09.2024, з 27.07.2024 по 20.09.2024, з 14.08.2024 по 20.09.2024, з 28.09.2024 по 05.04.2025, з 12.10.2024 по 05.04.2025, з 17.10.2024 по 05.04.2025, з 23.10.2024 по 05.04.2025, з 26.10.2024 по 05.04.2025.

Сума пені розрахована на суму боргу з правильним визначенням періоду прострочення та правильним застосуванням розміру облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 17019,70 грн 3% річних, які нараховані за кожний актом окремо за періоди з 25.07.2024 по 20.09.2024, з 26.07.2024 по 20.09.2024, з 27.07.2024 по 20.09.2024, з 14.08.2024 по 20.09.2024, з 28.09.2024 по 05.04.2025, з 12.10.2024 по 05.04.2025, з 17.10.2024 по 05.04.2025, з 23.10.2024 по 05.04.2025, з 26.10.2024 по 05.04.2025 та 78 895,76 грн інфляційних втрат за період з серпня 2024 року по лютий 2025 року.

Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензію на суму 983 220,13 грн (арк.с. 52), в якій просив суд протягом десяти банківських днів з дати отримання даної претензії перерахувати борг в розмірі 983 220,13 грн за оренду сільськогосподарської техніки по Договору №КСО-036-СА від 01.05.2024 на розрахунковий рахунок Позивача. Зазначена претензія була залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Предметом позову є позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за суборендну плату за Договором №КСО-036-СА суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 01.05.2024 року, пені, інфляційних втрат і 3% річних.

Для вирішення спору по суті необхідно встановити факт зобов`язальних правовідносин між сторонами та наявність або відсутність підстав для звільнення Відповідача від плати за користування майном.

Отже, правовідносини сторін виникли на підставі договору найму транспортного засобу, що регулюється статтями 798-805 ЦК України.

Статтями 798, 799 ЦК України передбачено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу. Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ч.ч. 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Для вирішення питання, чи підлягає договір найму (оренди) транспортного засобу, стороною якого є ФОП, нотаріальному посвідченню згідно із частиною другою статті 799 ЦК України, слід виходити не лише із суб`єктного складу відповідних правовідносин, важливим у цьому випадку є також зміст самих правовідносин (у цьому разі договірних відносин оренди транспортного засобу) та чи є такі відносини господарськими.

Необхідним є встановлення правового статусу фізичної особи у цих правовідносинах - чи діє вона у власних інтересах, чи як суб`єкт господарювання, який орендує транспортний засіб з метою його використання у своїй господарській діяльності.

Таким керувалися і Верховний Суд України та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах від 18 грудня 2012 року у справі № 14/5025/1982/11 (провадження № 6-33гс12) та від 06 березня 2019 року у справі № 910/22473/17 відповідно, вказавши, що положення частини другої статті 799 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки у справі № 14/5025/1982/11 відповідно до умов укладеного договору оренди транспортних засобів орендар (відповідач) зобов`язувався використовувати їх виключно з метою надання транспортних послуг, а у справі № 910/22473/17 між сторонами - суб`єктами господарювання виникли договірні відносини фінансового лізингу, тобто відносини у сфері господарської діяльності.

Тож, суд звертає увагу на те, що договір №КСО-036-СА суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 01.05.2024 року укладено між Фізичною особою-підприємцем Журко Н.А. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" з метою отримання прибутку від суборенди, тому суд не вважає, що в цих договірних правовідносинах Фізична особа-підприємець Журко Н.А. діяла як фізична особа, а тому відсутні підстави для висновку про необхідність нотаріального посвідчення такого договору суборенди відповідно до вимог частини другої статті 799 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем умов договору про надання послуг з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем, суд визнає позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми 983 220,13 грн основного боргу, 20738,44 грн пені, 17019,70 грн 3% річних та 78895,76 грн інфляційних втрат.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

7. Щодо витрат Позивача на послуги адвоката

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами пп. 1-2 ч.2, ч.3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, ч.ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статус адвоката Аксьонова Сергія Олександровича підтверджується копією ордеру на надання правничої допомоги та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (арк.с. 10, 11).

Як свідчать матеріали справи, 04.04.2025 року між Фізична особа-підприємець Журко Наталією Анатоліївною (далі-Клієнт) та адвокатом Аксьоновим Сергієм Олександровичем (далі-Адвокат) підписано Договір №2025/04/04-1 про надання правничої допомоги (арк.с. 68-69).

Відповідно до умов Договору №2025/04/04-1:

1.1. Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

4.1. Вартість послуг становить 49 000 (сорок дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Умови оплати: 40% передоплата, 60% - після погашення заборгованості ТОВ «АГРОФІРМА «СХІД АГРО» за договором суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем №КСО-036-СА від 01 квітня 2024р., укладеного між Фізичною особа-підприємець Журко Н.А. і Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «СХІД АГРО».

5.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору.

На підтвердження факту та обсягів наданих Адвокатом послуг з боку Позивача наданий Акт приймання-передачі наданих послуг від 20.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги №2025/04/04-1 від 04.04.2025 року (арк.с. 67), відповідно до умов якого надані такі послуги:

інтерв`ювання Клієнта, збір та правовий аналіз інформації, що стосується суті виниклого господарського спору, вивчення та правовий аналіз первинної бухгалтерської документації, підготовка, складення та подання від імені Клієнта позовної заяви щодо стягнення заборгованості за договором суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем №КСО-036-СА від 01 квітня 2024р., укладеного між Фізичною особа-підприємець Журко Н.А. і Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «СХІД АГРО» в розмірі 983220, 13 грн з нарахуванням всіх штрафних (пені, інфляційних втрат, 3-% річних) вартість 49000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Також адвокат подав рахунок №04/04-1 від 04.04.2025 на суму 19600,00 грн та платіжну інструкцію №2037 від 10.04.2025 на суму 19600,00 грн (арк.с. 70-71).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Тож, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно вимог позивача про стягнення з позивача витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини позивача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини розглядуваного питання суд зазначає, що положення Господарського процесуального кодексу України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою відповідачем наданих позивачеві послуг з правничої допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг позивачем не має беззаперечного статусу.

Право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовувати.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20.

У справі, що розглядається, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат відповідача на професійну правничу допомогу суд, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також ураховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, що заявлені до стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати Позивача на адвоката підтверджені документально, пов`язані із веденням цієї справи, проте, здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний Позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суд вбачає підстави для покладення цих витрат на Відповідача за критерієм неминучості у розмірі 25000,0грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Журко Наталії Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" на користь Фізичної особи-підприємця Журко Наталії Анатоліївни основну заборгованість в розмірі 983220,13 грн, 20738,44 грн пені, 17019,70 грн 3% річних, 78895,76 грн інфляційних втрат, витрати по сплаті судового збору у розмірі 13198,49 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Видати наказ після набрання законної сили рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.06.2025

Суддя Н.Б. Кеся