ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Справа№ 910/13171/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Дригіна І. М.

від відповідача: Савчук О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд"

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2025 (додаткове рішення підписано 19.02.2025)

у справі № 910/13171/24 (судя Сташків Р.Б.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд"

про стягнення 697 904,78 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2024 року користь Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" про стягнення штрафу у сумі 493 800,55 грн та 204 102, 23 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 03.05.2024 №ПК/МТЗ/24230/10 в частині своєчасної поставки товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/13171/24 позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 398 434 грн 60 коп. штрафу, 105 708 грн 44 коп. пені, а також 7 562 грн 15 коп. судового збору. У решті позову відмовлено.

Додатковим господарського суду міста Києва від 19.02.2025 господарського суду міста Києва стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" 1 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивовано тим, що враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат із складністю даної справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності, суд дійшов висновку про можливість покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13171/24, Товариство з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" у повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що стороною відповідача виконаний у повному обсязі спектр всіх процесуальних дій, що дозволило б суду першої інстанції дослідити обставини справи у повному обсязі та ухвалити мотивоване рішення по суті.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що жодних доказів на підтвердження того, що відповідач поніс витрати у розмірі 39 376, 17 грн і в чому саме такі витрати полягали.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 (колегія суддів у складі: головуючої Ходаківської І. П., суддів Владимиренко С. В., Демидової А. М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13171/24 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 14.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13171/24 та оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у судове засіданні на 18.06.2025.

Присутня у судовому засіданні 18.06.2025 представниця відповідача підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Присутня у судовому засіданні 18.06.2025 представниця позивача заперечила проти апеляційної скарги і просила відмовити в її задовольнити.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач просить суд стягнути з позивача 39376,17 грн, на підтвердження чого надав суду договір про надання правової допомоги від 14.11.2024 укладений з адвокатом Предчук Тетяною Василівною , диплом кандидата наук, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, ордер серії АН №1342546.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що гонорар адвоката встановлюється одночасно у вигляді гонорару у фіксованому розмірі та гонорару успіху у наступних розмірах:

3.2.1 гонорар, пов`язаний із участю у справі №910/13171/24 у господарському суді міста Києва (у суді першої інстанції), становить 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок); гонорар, пов`язаний із участю у справі №910/13171/24 у господарському суді міста Києва, сплачується клієнтом за представництво його інтересів та інші види правничої допомоги, зокрема, але не виключно аналіз матеріалів справи, пошук та аналіз судової практики, складання, підписання, подання заяв по суті (відзиву та заперечень на відповідь у випадку необхідності), збирання і надання доказів, складання, підписання та подання інших заяв та клопотань у справі тощо.

3.2.2 гонорар успіху, пов`язаний із участю у справі №910/13171/24 у господарському суді міста Києва (у суді першої інстанції), становить 10 (десять) відсотків від виграної суми від початково заявленого розміру позовних вимог (для цілей розрахунку гонорару успіху встановлюється початковий розмір заявлених позовних вимог, а саме 697904,78 грн.).

Згідно з пунктом 3.3 договору підставами розрахунку гонорару успіху (виграна сума) у порядку, передбаченому п. 3.2.2 цього договору, є судове рішення господарського суду міста Києва, яке фіксує факт відмови судом (у певній частині позовних вимог або у повному обсязі) у задоволенні позовних вимог, а також відмова від позову (у певній частині позовних вимог або у повному обсязі) чи залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 3.4 договору гонорар, визначений у пунктах 3.2.1 та 3.2.2 цього договору, сплачується адвокату клієнтом після 10 календарних днів з дня ухвалення підсумкового рішення за результатами розгляду справи №910/13171/24, але не пізніше 20 календарних днів, та при цьому протягом 2 днів після отримання рахунку-фактури. Підставою оплати є відповідний рахунок-фактура, який складається адвокатом та надсилається клієнту у порядку, встановленому цим договором.

Як встановлено судом, у заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача вказав, що в межах розгляду цієї справи були надані наступні послуги: 14.11.2024 було подано відзив на позовну заяву; 27.11.2024 було подано заперечення на відповідь на відзив; 08.12.2024 та 22.01.2025 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у якості захисника у кримінальній справі, що об`єктивно унеможливило особисту участь у даній господарській справі. Розмір судових витрат складаються з фіксованого гонорару у сумі 20 000 грн та гонорару успіху у сумі 19376,17 грн (697 904,78 грн - 504 143,04 грн)/10.

Заперечуючи проти заявленої відповідачем суми витрат на професійну правничу допомогу, понесену ним при розгляді цієї справи, позивач зазначав, що заявлена відповідачем сума до компенсації, відносно обсягу послуг, є завищеною, а перелік наданих послуг взагалі не наданий, та жодним чином не підтверджується доданими до заяви документами.

Отже, як вбачається із наведеного вище договору, його умовами передбачено фіксований розмір гонорару і, додатково, гонорар успіху.

Апеляційний господарський суд в даному випадку зважає на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, згідно із якою фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Великою Палатою Верховного Суду у згаданій постанові зазначено, що правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на викладене, судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не враховано наведеної правової позиції Великої палати, а відтак, безпідставно зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу буз врахування наявності передбаченого договором фіксованого розміру гонорару адвоката.

В частині гонорару успіху, суд апеляційної інстанції, враховуючи рівень складності справи, вважає, що його розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, у зв`язку з чим дійшов висновку про їх зменшення до 9376, 17 грн.

Суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

З огляду на викладене на позивача покладаються витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 29 376, 17 грн. (20 000 грн - фіксований розмір гонорару та 9 376, 17 грн - гонорар успіху).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі п. 4 ч. 1, п. 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2025 ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 126, 129 ГПК України, а відтак, підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" задовольнити частково.

Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №910/13171/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-Трейд" (03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, корпус літ. 3, приміщення 51; ідентифікаційний код 40840299) 29 376 (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят шість) грн 17 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 30.06.2025.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова