УХВАЛА

17 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/4386/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Прокопенко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Сталь"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 (суддя Підченко Ю. О.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 (головуючий суддя Тищенко А. І., судді Коробенко Г. П., Михальська Ю. Б.)

у справі № 910/4386/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Сталь"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення коштів,

(у судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Гусельщикова М. А., відповідача - Пономарь С. Г.)

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Сталь" (далі - Позивач, ТОВ "Альфа-Сталь") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Відповідач, Банк) про стягнення грошових коштів в розмірі 1 423 266, 80 грн та пені в розмірі 123 972, 40 грн за період з 08.12.2023 по 22.03.2024.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті несанкціонованого (помилкового) списання коштів з поточного рахунку Позивача, останній отримав збитки на суму 1 423 266,80 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. ТОВ "Альфа-Сталь" 12.01.2023 анкетою-заявою, відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, приєдналося до умов та правил надання банківських послуг Банка, що розміщенні на офіційному сайті банку в мережі інтернет (privatbank.ua), які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування.

4. Відповідно до пункту 1.3. заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідача, банк зобов`язався здійснювати операції із валютними цінностями на підставі поданої заяви або платіжної інструкції клієнта в системі "Приват24 для бізнесу" або без подання такої заяви клієнтом у випадках, передбачених чинним законодавством України, та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язався сплатити банку комісійну винагороду, встановлену банком на день здійснення такої операції та надати необхідні документи для здійснення операції із валютними цінностями.

5. Відповідно до анкети належної перевірки клієнта юридичної особи-резидента від 08.03.2023, особами з правом фінансового підпису є генеральний директор - ОСОБА_1 та головний бухгалтер - Колосовська Оксана Леонідівна. Для здійснення операцій за відкритим рахунком ТОВ "Альфа-Сталь" використовує систему дистанційного обслуговування "Приват24 для бізнесу".

6. За доводами позивача, 07.12.2023 з 11:30 год до 15:06 год, з метою здійснення розрахунків з постачальниками сировини згідно з договорами, укладеними з контрагентами, бухгалтером позивача були створені платежі та сформовані платіжні доручення:

- № 4193 на суму 455 855,40 грн, отримувач ТОВ "ВАН ЛЕУВЕН УКРАЇНА", призначення: Оплата за товар згідно Договору № 02/1107 від 11.07.2022, та Рахунка на оплату № 1507 від 06.12.2023 у сумі 379 879,50 грн, ПДВ - 20 % 75 975,90 грн (рахунок в ПАТ "Укрсіббанк" НОМЕР_1 );

- № 4194 на суму 474 556,40 грн, отримувач ТОВ "ВАН ЛЕУВЕН УКРАЇНА", призначення: Оплата за товар згідно Договору №02/1107 від 11.07.2022, та Рахунка на оплату № 1508 від 06.12.2023 у сумі 395 463,67 грн, ПДВ - 20 % 79 092,73 грн (рахунок в ПАТ "Укрсіббанк" НОМЕР_1 );

- № 4195 на суму 492 855, 00 грн, отримувач ТОВ "СІСТАР НВП", призначення: Оплата за товар згідно Договору № ДОП-0059/22 від 10.08.2022 та Рахунку на оплату № ДСиС000984 від 06.12.2023 у сумі 410 712,50 грн, ПДВ 20 % 82 142, 50 грн (рахунок в АТ "Рада банк" НОМЕР_2).

7. Позивач стверджував, що в платіжні інструкції були внесені правильні платіжні реквізити отримувачів платежу, однак, в момент здійснення таких платежів система дистанційного обслуговування відключалась, необхідно було повторно до неї заходити та заново підписувати платіжні інструкції, а грошові кошти були направлені на невідомий позивачеві рахунок.

Короткий зміст судових рішень

8. 17.10.2024 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025, у задоволенні позову відмовлено.

9. Судові рішення аргументовані тим, що грошові кошти були перераховані відповідачем за визначеними платіжними дорученнями реквізитами, що унеможливлює твердження про порушення банківською установою розпорядження клієнта.

10. При цьому суди зауважили, що Позивач не позбавлений права звернутись до суду із вимогою про повернення безпідставно отриманих грошових коштів від неналежного отримувача.

Короткий зміст касаційної скарги та позицій інших учасників справи

11. У касаційній скарзі Позивач просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

12. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

13. Скаржник вказує на те, що суди попередніх інстанцій при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15, та висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 214/2867/18, від 21.04.2021 у справі № 751/6050/18, від 17.07.2019 у справі № 571/841/16-ц, від 24.07.2019 у справі № 753/16954/16-ц, від 02.09.2020 у справі № 311/634/18-ц, від 16.12.2020 у справі № 214/2867/18, від 27.01.2021 у справі № 210/1242/18,від 14.02.2018 у справі № 127/23496/15-ц, від 20.06.2018 у справі № 691/699/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 521/20764/20, від 23.01.2018 у справі № 202/10128/14-ц, від 03.07.2019 у справі № 537/3312/16-ц, від 13.09.2019 у справі № 501/4443/14-ц, від 02.10.2019 у справі № 182/3171/16, від 20.11.2019 у справі № 577/4224/16-ц, від 23.01.2020 у справі №179/1688/17, від 26.08.2020 у справі № 766/19614/18, від 17.06.2021 у справі № 759/4025/19,від 21.06.2023 у справі № 922/4091/19, від 05.11.2024 у справі № 904/2957/22.

14. ТОВ "Альфа-Сталь" стверджує, що місцевий господарський суд не звернув увагу на той факт, що у аналогічних справах у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів, тому тягар доказування таких обставин покладається саме на відповідача.

15. Позивач доводить, що Відповідачем не було надано доказів, які однозначно підтверджують, що факт несанкціонованого списання коштів з рахунку Позивача, відбувся саме у зв`язку його недбалими діями або з його вини.

16. Скаржник зазначає, що у якості доказів Відповідач надав "Хронологію подій" щодо створення і підписання спірних платіжних інструкцій, разом з тим, вказаний документ не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки останній не підписаний відповідальною особою, містить інформацію, яка не має аналізу спеціалістів та не підтверджена висновками експерта, який є фахівцем у цій галузі знань.

17. 27.05.2025 до Верховного Суду від Позивача надійшли додаткові пояснення.

18. Наведені пояснення, які є доповненнями до касаційної скарги скаржника, подані з порушенням частини першої статті 298 ГПК України. Водночас, відповідно до положень статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відтак, подані ТОВ "Альфа-Сталь" додаткові пояснення залишаються без розгляду.

19. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій - без змін, наполягаючи на законності та обґрунтованості судових рішень.

Позиція Верховного Суду

20. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

21. Тобто відповідно до положень згаданої норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

22. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який було сформульовано у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема і пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

23. При цьому з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

24. Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

25. Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення (див. зокрема, підхід в частині оцінювання спірних правовідносин на предмет подібності, який застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19).

26. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

27. Проаналізувавши наведені скаржником підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, судова колегія виходить з такого.

28. У справі № 6-71цс15 розглядався позов фізичної особи до банку про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що з платіжної картки позивача поза межами України були зняті грошові кошти, тоді як на час здійснення транзакції позивач перебував в Україні

29. У справі № 214/2867/18 вирішувався спір про зобов`язання відповідача відновити порушені права шляхом відновлення стану карткового рахунку. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що невідомі позивачу особи, невідомим шляхом, ймовірно з використанням мобільної мережі та банківської системи, провели безготівкові операції (транзакції).

30. У справах №751/6050/18, №571/841/16-ц, №753/16954/16-ц, № 311/634/18-ц, №210/1242/18, №127/23496/15-ц, №691/699/16-ц, №179/1688/17, №537/3312/16-ц, №501/4443/14-ц, №577/4224/16-ц розглядались вимоги банків до фізичних осіб про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальниками зобов`язань за кредитними договорами щодо повернення кредитних коштів. Заперечуючи проти задоволення позовів відповідачі стверджували про несанкціоноване списання грошових коштів з кредитних карток.

31. У справі № 521/20764/20 розглядався позов фізичної особи до банку про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що з валютних рахунків позивача поза межами України без його участі були зняті грошові кошти, однак ці транзакції він не ініціював, а на час їх здійснення перебував в Україні.

32. У справі № 202/10128/14-ц спірні правовідносини виникли у зв`язку із несанкціонованим списанням грошових коштів з картки для виплат та кредитної картки із застосуванням "фітингової" схеми шахраїв.

33. У справі № 182/3171/16 фізична особа звернулась до суду з позовом до банку про захист прав споживачів. У цій справі позивач стверджував, що йому надійшов телефонний дзвінок з невідомого номеру та за результатом цієї розмови з його банківської картки було здійснено перерахування грошових коштів на невідомий рахунок.

34. У справі № 766/19614/18 спірні правовідносини виникли у зв`язку із наявністю обставин, які свідчать про те, що після викрадення у позивача портмоне невідомими особами з кредитної та платіжної карток здійснено переведення коштів на інші рахунки за допомогою електронного сервісу та банкоматів.

35. У справі № 759/4025/19 розглядався спір про визнання нечинними транзакції щодо переказу коштів та зобов`язання відповідача повернути позивачу безпідставно списані з банківського/карткового рахунка грошові кошти шляхом їх відновлення на картковому рахунку. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що за допомогою перевипущеної сім-карти невідома особа або особи здійснили низку переказів грошових коштів з банківської картки на інші рахунки/картки.

36. Отже, у справі, що переглядається, і у вищенаведених справах, правовідносини відрізняються за змістом заявлених позовних вимог, підставами позову, встановленими судами обставинами справи, що виключає подібність спірних правовідносин.

37. Безвідносно до викладеного вище, колегія суддів зауважує, що на відміну від вищезазначених справ, у справі, яка переглядається, відповідно до встановлених судами попередніх інстанцій обставин, які в силу приписів статті 300 ГПК України переоцінці судом касаційної інстанції не підлягають, всі спірні платежі створювались та редагувались під логіном директора та були підписані за допомогою кваліфікованого електронного підпису. При цьому всі дії супроводжувались відправленням банком директору товариства повідомлень на його фінансовий номер телефону.

38. Що ж до справи № 922/4091/19, то слід заначити, що, незважаючи на те, що правовідносини у вказаній справі і справі, яка переглядається, містять схожі ознаки, втім, такі правовідносини не є подібними за змістовним критерієм, оскільки, відрізняються підставами позову, доказовою базою, а також доводами та аргументами сторін. Зокрема, на відміну від справи, яка переглядається, у справі № 922/4091/19 суди встановили факт вірусного зараження комп`ютера, з якого проводилося формування електронних платіжних документів, що є безпосередньою загрозою безпеки банківських переказів.

39. Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 05.11.2024 у справі № 904/2957/22 (щодо стандартів доказування) мають декларативний характер.

40. Колегія суддів зазначає, що приписи статей 76 - 86 ГПК України мають загальний, універсальний характер, оскільки вони є нормами господарського процесуального права, та є обов`язковими при вирішення спору судом незалежно від правовідносин, які виникли між учасниками процесу.

41. Суд також звертає увагу, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

42. При цьому посилання заявника на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо стандарту доказування та оцінки доказів судом, стосуються не порушення чи неправильного застосування правових норм, а фактично зводяться до незгоди з оцінкою зібраних у справі доказів та спонукання суду касаційної інстанції до їх переоцінки, що відповідно до норм статті 300 ГПК України виходить за межі його повноважень.

43. Отже, посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у вищезазначених постановах суду касаційної інстанції, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.

44. За таких обставин доводи заявника про наявність передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстав для подання касаційної скарги є необґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

46. З огляду на те, що доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися, касаційне провадження у цій справі необхідно закрити.

Судові витрати

47. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника та не підлягає поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Сталь" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 і рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у справі № 910/4386/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил