ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

30.06.2025м. СумиСправа № 920/581/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «Діброва» про забезпечення позову (вх №3716 від 30.06.2025) у справі №920/581/25

за позовом Селянського (фермерського) господарства «Діброва» (вул.Першотравнева, буд. 106, м. Буринь, Буринський р-н, Сумська обл., 41700; код за ),

до відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» (вул. СКД, буд. 24, м. Суми, 40024; код за ),

2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (просп. Гузара Любомира, буд.44, м. Київ, 03065; код за ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

1)Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (, адреса: 40000, м. Суми, вул. Лебединська, 13);

2)Сумська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (, адреса: 40021, Україна, Сумська обл., місто Суми, вулиця Лебединська, будинок, 13)

про визнання недійсним зобов`язання та зобов`язання вчинити дії,

установив:

Справа перебуває в провадженні судді Котельницької В.Л.

Ухвалою від 30.06.2025 у справі №920/584/25 поновлено провадження у справі; задоволено клопотання позивача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (вх №2663 від 09.05.2025); залучено до участі у справі Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" (, адреса: 40000, м. Суми, вул. Лебединська, 13) та Сумську філію Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (, адреса: 40021, Україна, Сумська обл., місто Суми, вулиця Лебединська, будинок, 13) третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; запропоновано третім особам надати суду правову позицію щодо предмета спору; задоволено заяву відповідача - ТОВ "Оператор ГТС України", про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх №2659 від 09.05.2025); призначено підготовче судове засідання у справі №920/581/25 на 22.07.2025, 12:00, в режимі відеоконференції; постановлено провести підготовче судове засідання у справі призначене на 22.07.2025, 12:00, за участі представника відповідача - ТОВ "Оператор ГТС України" - Журавель Оксани Володимирівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

30.06.2025 позивачем подана заява про забезпечення позову (вх №3716), відповідно до якої заявник просить:

1)вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «ПРОМСЕРВІС» (40024, м. Суми, вул. СКД, 24, Код ) та третю особу - Сумську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (40021, Україна, Сумська обл., місто Суми, вулиця Лебединська, будинок, 13, Код ) - невідкладно відновити постачання (розподіл) природного газу до об`єктів Позивача, розташованих за адресою: Сумська область, Конотопський район, м. Буринь, вул. Захисників України, 106;

2)вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «ПРОМСЕРВІС» (40024, м. Суми, вул. СКД, 24, Код ) та третій особі - Сумській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (40021, Україна, Сумська обл., місто Суми, вулиця Лебединська, будинок, 13, Код ) вчиняти дії щодо припинення/обмеження постачання (розподілу) природного газу до об`єктів позивача, розташованих за адресою: Сумська область, Конотопський район, м. Буринь, вул. Захисників України, 106, на підставі спірної (донарахованої) заборгованості, що є предметом судового розгляду у справі №920/581/25.

Подану заяву позивач обґрунтовує тим, що предметом основного позову є оскарження нарахованого ТОВ «ГП «Промсервіс» завищеного обсягу природного газу за жовтень 2021 року. Позивач вважає, що до остаточного вирішення справи в суді, ця сума не може вважатися встановленою та правомірною заборгованістю. Заявник зауважує, що саме несплата цього необґрунтованого боргу стало безпосередньою підставою для припинення газопостачання 06 травня 2025 року на його об`єкті за адресою: Сумська область, Конотопський район, м.Буринь, вул. Захисників України, 106. Позивач вважає, що припинення газопостачання через оспорювану в суді заборгованість є порушенням прав позивача та суперечить принципам добросовісної поведінки та належного судового захисту. Забезпечення позову спрямоване на збереження існуючого стану речей до вирішення спору. На думку заявника, фактично предмет позову у даній справі та обраний позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаними, оскільки наявність у позивача заборгованості дає відповідачам право самостійно припинити (обмежити) позивачу газопостачання в примусовому порядку. Відмова в забезпеченні позову фактично ставить позивача у становище, коли він змушений сплатити спірну заборгованість, щоб відновити діяльність, що є прямим тиском та порушенням його права на ефективний судовий захист.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

-накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

-забороною відповідачу вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

-зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

-зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

-іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У поданій заві позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зобов`язання відповідача 1 та третьої особи невідкладно відновити постачання (розподіл) природного газу до об`єктів Позивача, розташованих за адресою: Сумська область, Конотопський район, м. Буринь, вул. Захисників України, 106;

- заборони відповідачу 1 та третій особі вчиняти дії щодо припинення/обмеження постачання (розподілу) природного газу до об`єктів позивача, розташованих за адресою: Сумська область, Конотопський район, м. Буринь, вул. Захисників України, 106, на підставі спірної (донарахованої) заборгованості, що є предметом судового розгляду у справі №920/581/25

Разом з тим, суд зазначає, що нормами п.п 1-9 ч. 1 ст. 137 ГПК України не передбачено такого виду забезпечення позову як зобов`язання сторони вчинити певні дії.

Пунктом 10 статті 137 ГПК України передбачено право суду вжити інші заходи лише у випадках, передбачених законами.

Заявник в поданій заяві в обґрунтування заяви про забезпечення позову не зазначає конкретного закону та/або міжнародного договору, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які б надавали можливість суду зобов`язати сторін у справі вчинити певні дії, а саме відновити газопостачання позивача, натомість заявник в обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначає про критичне значення природного газу для виробничого процесу позивача, неминучі значні фінансові втрати, соціальну значущість діяльності позивача, тривалість судового розгляду, технологічні та адміністративні процедури відновлення, що на думку суду ніяким чином не вплине на ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у справі, предметом розгляду якої є визнання недійсним зобов`язання.

Суд зауважує, що вимоги заявника щодо зобов`язання вчинити дії, викладені у заяві про забезпечення позову, по суті є окремими позовними вимогами, а не заходом забезпечення позову.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявником не було подано належних та допустимих доказів, які б могли свідчити, що його вимоги щодо заходів забезпечення позову відповідають ч. 1 ст. 137 ГПК України, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, доводи, викладені заявником у заяві про забезпечення позову, відхиляються судом за необґрунтованістю.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «Діброва» про забезпечення позову (вх №3716 від 30.06.2025) у справі №920/581/25.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.06.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.Л. Котельницька