ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24.06.2025 Справа № 905/1791/21
За заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником
стягувачПриватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»
боржникДержавне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтернерго»
про стягнення3295228,85 грн
орган примусового виконання рішеньВідділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції
особа, яка має заборгованість перед боржникомКомунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго»
Суддя Хабарова М.В.
Секретар судового засідання Сухіна В.А.
за участю представників:
від стягувача:не з`явились
від боржника:не з`явились
орган примусового виконання рішеньне з`явились
особа, яка має заборгованість перед боржникомне з`явились
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 по справі №905/1791/21 залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2022, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м.Краматорськ, Донецька область до відповідача: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південодонбаська № 1», м.Вугледар, Донецька область, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь, Донецька область, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м.Київ, про стягнення 30553659,86грн., задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» основний борг в сумі 23716047,18грн., 3% річних в сумі 589419,23грн., інфляційні втрати в сумі 1861021,48грн., пеню в сумі 1091943,12грн. та судовий збір в сумі 408876,48грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення 24.01.2023 господарським судом виданий наказ.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2023 рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2022 у справі № 905/1791/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3295228,85 грн, справу передано у цій частині на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 по справі №905/1791/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.06.2024, позовні вимоги в частині стягнення 3295228,85 грн задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» основний борг в сумі 2755951,62 грн, 3% річних в сумі 129847,07 грн, інфляційні втрати у розмірі 266270, 88 грн, пеню у розмірі 5155,59 грн та судовий збір у розмірі 47358, 37 грн. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення 19.03.2024 господарським судом виданий наказ зі строком пред`явлення до виконання до 27.02.2027.

27.05.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником (вх.№ 01-41/5319/25), у якій заявник просить звернути стягнення на грошові кошти Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго», яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» () у розмірі 9880752,97 грн згідно рішення Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 у справі № 905/92/25 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» () в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі № 905/1791/21.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником на 24.06.2025; витребувано у Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» відомості щодо суми наявного боргу в Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» за рішенням Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 по справі 905/92/25; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 у справі № 905/1791/21.

17.06.2025 через систему «Електронний суд» до суду від стягувача надійшло клопотання про зупинення розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» у справі №905/1791/21 до прийняття рішення Східним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго у справі № 905/92/25.

19.06.2025 через систему «Електронний суд» до суду від боржника надійшли письмові пояснення на заяву стягувача, в яких він заперечує проти задоволення клопотання про зупинення розгляду заяви та просить відмовити в задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

23.06.2025 до суду від органу примусового виконання рішень на виконання вимог ухвали Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 надійшли матеріали виконавчого провадження №72280813.

В судове засідання 24.06.2025 представники учасників справи не з`явились, про розгляд заяви були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання стягувача про зупинення розгляду заяви суд зазначає наступне.

Статтею 227 Господарського процесуального кодексу України закріплено випадки в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі. Пунктом 5 частини 1 вказаної статті визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Підстава, передбачена пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України виникає в процесі тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Із аналізу зазначеної норми вбачається, що зупинення провадження це процесуальна дія суду саме на стадії розгляду справи, а не на стадії примусового виконання судового рішення. Адже стадія розгляду справи відрізняється від стадії виконання судового рішення і не є ідентичними за своїм характером та змістовним наповненням.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 906/806/15.

Суд зазначає, що розгляд даної справи завершено, і по суті заявленого позову ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили і знаходиться на стадії виконання.

В даному випадку розглядається питання, пов`язане із виконанням судового рішення, а саме, звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що врегульовано статтею 336 Господарського процесуального кодексу України та належить до Розділу V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах».

Норми статті 227 Господарського процесуального кодексу України не передбачають можливості зупинення розгляду заяв, в тому числі поданих на стадії примусового виконання рішення.

Із аналізу зазначеної норми вбачається, що зупинення провадження це процесуальна дія суду саме на стадії розгляду справи, а не на стадії примусового виконання судового рішення. Адже стадія розгляду справи відрізняється від стадії виконання судового рішення і не є ідентичними за своїм характером та змістовним наповненням.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання стягувача про зупинення розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» у справі №905/1791/21 до прийняття рішення Східним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго у справі № 905/92/25 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України . Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З аналізу зазначеної норми процесуального права вбачається, що предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які заявник просить звернути стягнення.

Щодо застосування зазначених вище норм Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 сформовано правовий висновок за яким, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Отже, подана в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд повинен з`ясувати факт беззаперечності такої заборгованості станом на дату звернення із відповідною заявою в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, а саме чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з метою недопущення подвійного стягнення суми боргу.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі №925/1048/17 від 23.07.2018, у справі №912/2199/17 від 10.07.2019, у справі №927/313/18 від 01.08.2019, №904/11045/15 від 03.11.2022.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 по справі №905/92/25 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» заборгованість у розмірі 9880752, 97 грн, з яких: 8385958, 09 грн заборгованість за спожиту електричну енергію за період червень-грудень 2023 року; 1143396, 21 грн інфляційні втрати; 351398, 67 грн 3% річних та судовий збір у розмірі 106400, 54 грн.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» у справі 905/92/25.

В своїх запереченнях боржник посилається на те, що заборгованість не є безспірною, як зазначив стягувач в поданій заяві, оскільки рішення Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 по справі №905/92/25 не набрало законної сили та справа наразі переглядається в апеляційній інстанції.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

З огляду на викладене, надавши оцінку поданим учасниками справи доказам, суд встановив, що рішення Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 у справі №905/92/25 не набрало законної сили та оскаржується в апеляційному порядку.

Таким чином, факт беззаперечності заборгованості Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтернерго» за рішенням Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 по справі №905/92/25 не підтверджений.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Керуючись ст.ст. 74, 86, 226, 233-235, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про зупинення розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» у справі № 905/1791/21 до прийняття рішення Східним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго у справі № 905/92/25 відмовити.

2. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником відмовити повністю.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова