ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м.Дніпро Справа № 908/190/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.

представники сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Скрипник К.Ю. (в залі суду);

від позивача: Кисельова О.О. (власні засоби);

від відповідача: Саланська І.Л. (власні засоби);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.05.2024 (суддя Науменко А.О., дата підписання рішення 06.05.2024 ) у справі № 908/190/24

за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -

позивача: Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915 (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль, ідентифікаційний код юридичної особи 42491726 (вул. Незалежної України, буд. 82, офіс 124, м. Запоріжжя, 69035)

про стягнення 645 600 грн 34 коп.

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - позивача: Запорізької міської ради до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль, про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за період з 12.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 645 600 грн 34 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ СК Строітєль не сплачуючи за період з 12.06.2020 по 11.03.2022 орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати ТОВ СК Строітєль за рахунок міської ради.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.05.2024 у справі №908/190/24 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 12.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 645 600,34 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя кошти, витрачені у 2024 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 11198 01 грн.

Не погодившись із зазначененим рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити.

При цьому позивач наголошує, що у спірному періоді відповідач не використовував земельну ділянку, оскільки всі об`єкти нерухомості, які на ній знаходяться, перебувають у напівзруйнованому стані, тому твердження Позивача про користування ТОВ «СК «Строітєль» земельною ділянкою кадастровий номер :05:009:0410), площею 1,2425 га по вул. Волгоградській, 30а є недоведеним та спростовується матеріалами справи; у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують користування ТОВ «СК «Строітєль» будівлями та спірною земельною ділянкою у період з 12.06.2020 по 11.03.2022.

Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що є вірною нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, у тому числі значення сукупного коефіцієнта КмЗ. Відповідач з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає, що він не відповідає обставинам справи. Також Відповідач вважає, що обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими (законність висновку про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки), є недоведеними.

Так, на обґрунтування розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою у якості доказу Позивач надав Витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, дата формування витягу 20.11.2023. Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «СК «Строітєль» не погоджується із нормативною грошовою оцінкою спірної земельної ділянки, оскільки вважає її завищеною; відповідачем подано до Запорізького окружного адміністративного суду позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № НВ-023 від 20.11.2023, зобов`язання вчинити дії.

Під час підготовчого провадження Відповідачем на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, з метою встановлення всіх обставин справи, у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи без встановлення обставин, що встановлюються у справі № 280/3337/24, було подане клопотання про зупинення провадження у справі № 908/190/24 до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/3337/24. Проте, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі та зазначив, що в даному випадку не вбачається неможливості розгляду справи до вирішення справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Строітєль» до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, який подано до Запорізького окружного адміністративного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти її задоволення заперечив, рішення вважає законним і обґрунтованим, зазначає, що з боку Запорізької міської ради були вжиті всі належні заходи для укладення договору оренди землі; при цьому, Запорізька міська рада зацікавлена в належному оформленні права на земельні ділянки, що перебувають у комунальній власності та у межах міста Запоріжжя, адже це слугує надходженню грошових коштів до місцевого бюджету.

Звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово вказував (постанова від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20), що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме з цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Наголошує, що об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Відтак, ураховуючи, що ТОВ «Спортивний комплекс «Строітєль» набув у власність об`єкт нерухомого майна, розташований на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :05:009:0410, останній також одночасно набув статусу фактичного землекористувача цієї ділянки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 96 Земельного кодексу України.

Стверджує, що тривалий процес укладання договору оренди землі (отримання витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, судовий процес тощо) не спростовує доводів позову, які обґрунтовані вимогами законодавства, щодо обов`язку внесення плати за землю за період користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомості без правовстановлюючих документів.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор навів аналогічні доводам позивача пояснення стосовно фактичного користування земельною ділянкою з моменту набуття у власність нерухомого майна, а також необхідності сплати коштів міськради, які безпідставно зберіг за її рахунок, що мали бути сплачені, як орендна плата.

Щодо зупинення провадження у справі, то суд першої інстанції правильно виснував, що матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, зокрема, судом встановлено, що витяг земельної ділянки сформований на підставі технічної документації, із застосування зонального коефіцієнту кмЗ -1.26, коефіцієнту, який враховує цільове призначення Кцп 0.5, який визначено відповідно до додатка 9 до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою КМУ від 03.11.2021 №1147 та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель 1,922.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 30.05.2024 здійснено запит матеріалів справи №908/190/24 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

04.06.2024 матеріали справи №908/190/24 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2024 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу залишено без руху через неподання доказів оплати судового збору (визначена сума сплати 11620,81 грн.). Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

14.06.2024 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 04.06.2024 надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано платіжну інструкцію №474 від 13.06.2024 про сплату 11620,81 грн.

Ухвалою суду від 17.06.2024 відкрито апеляційне провадження; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 01.10.2024; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

21.06.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що Запорізьким окружним адміністративним судом розглядається справа № 280/3337/24, предметом спору у якому є визнання протиправним та скасування Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-023 від 20.11.2023.

24.07.2024 до суду від керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя надійшли заперечення з приводу зупинення провадження у справі.

23.09.2024 представником позивача Ковальчук К.С. заявлено клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої слід доручити наступним судам на вибір: Господарському суду Запорізької області, Ленінському районному суду міста Запоріжжя, Орджонікідзевському районному суду міста Запоріжжя, Запорізькому апеляційному суду.

Ухвалою суду від 23.09.2024 задоволено клопотання позивача та розгляд справи за участю його представника доручено Господарському суду Запорізької області.

24.09.2024 до суду від представника апелянта надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

26.09.2024 (зареєстровано судом 27.09.2024) до суду від апелянта у доповнення до клопотання про зупинення подані пояснення, в яких зазначено, що наразі рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3337/24 від 12.08.2024 позов ТОВ «СК «Строітєль» задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо незастосування у витязі № НВ-023 від 20.11.2023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок дата формування витягу: 20.11.2023 земельної ділянки площею 1,2425 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Володимира Грищенка (колишня назва - Волгоградська). 30а, кадастровий номер: :05:009:0410 локальних коефіцієнтів за локальними факторами: «не забезпечена централізованим водопостачанням - 0,95», «не забезпечена централізованим водовідведенням - 0,95», «не забезпечена централізованим теплопостачання - 0,95», «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95». Визнано протиправним та скасовано витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :05:009:0410, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області 20.11.2023. Саме визнаний протиправним та скасований адміністративним судом Витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.11.2023 був наданий Позивачем та прийнятий судом першої інстанції у якості доказу на обґрунтування розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області подано апеляційну скаргу на рішення від 12.08.2024, втім, питання щодо відкриття апеляційного провадження не вирішено.

Ухвалою суду від 01.10.2024 провадження у справі №908/190/24 зупинено до набрання рішенням у справі № 280/3337/24 законної сили; зобов`язано сторін повідомити суд апеляційної інстанції про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження по даній справі та надати суду апеляційної інстанції рішення суду по справі №280/3337/24 з відміткою суду про набрання ним законної сили або рішення суду за наслідками апеляційного розгляду справи.

29.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому повідмолено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишено без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.08.2024 в адміністративній справі №280/3337/24 залишено без змін. В додатку до клопотання надано копію рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 280/3337/24 з відміткою про набрання ним законної сили 10.12.2024.

Ухвалою суду від 03.02.2025 провадження у справі поновлено; судове засідання призначено на 16.06.2025.

28.05.2025 до суду надійшло клопотання представника апелянта адвоката Саланської Ілони Любомирівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (зареєстрвоані судом 29.05.2025)

Клопотання аналогічного змісту надійшло від представника Запорізької міської ради Кисельової Олени Олександрівни.

16.06.2025 до суду від Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя надійшло клопотання в порядку ст.ст.42, 55, 269 ГПК України, в якому останній просить залучити до справи наступні докази:

1) витяг № НВ-024 від 23.12.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0410;

2) лист Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області від 23.01.2025 № 10-8-0.6-248/2-25;

3) лист Департаменту управління активами Запорізької міської ради від 20.03.2025 № 1830/01/01-07/1000;

4) оновлений розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «СК «СТРОІТЄЛЬ» земельною ділянкою з кадастровим номер :05:009:0410 за період з 12.06.2020 по 11.03.2022.

Клопотання обгрунтоване тим, що в основу позову покладено витяг № НВ-023 від 20.11.2023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0410 площею 1,2425 га, який був чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції та у подальшому визнаний протиправним та скасований Запорізьким окружним адміністративним судом. У зв`язку з чим, для належного розгляду справи судом апеляційної інстанції виникла об`єктивна необхідність надати чинний на момент апеляційного розгляду витяг НВ-024 від 23.12.2024 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який сформований ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з урахуванням рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3337/24.

Розглянувши у судовому засіданні 16.06.2025 зазначене клопотання, протокольною ухвалою відмовлено у його задоволенні.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неможливість подання цих доказів, прокурор зазначив, що витяг № НВ-023 від 20.11.2023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0410 площею 1,2425 га, на підставі якого здійснено обчислення заявленої до стягнення з відповідача суми грошових коштів, був чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції та у подальшому визнаний протиправним та скасований Запорізьким окружним адміністративним судом. У зв`язку з чим, для належного розгляду справи судом апеляційної інстанції виникла об`єктивна необхідність надати чинний на момент апеляційного розгляду витяг НВ-024 від 23.12.2024 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який сформований ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з урахуванням рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3337/24.

Тобто, суд апеляційної інстанції констатує, що такі докази взагалі не існували на час ухвалення рішення у цій справі.

Відповідно до ч.1-5 ст.80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відтак, всі наявні докази позивач (у даному випадку прокурор в інтересах держави в особі Запорізької міської ради) мав подати разом із позовом.

Прокурор до позову подав саме витяг № НВ-023 від 20.11.2023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0410 площею 1,2425 га.

При цьому, як слідує з поданих доказів, новий витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, НВ-024, датований 23.12.2024.

Отже, дані нові докази датовані вже після ухвалення рішення у справі, тобто взагалі не існували на час ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання учасником справи таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання є сталою та викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 23.10.2024 у справі 903/639/23, від 16.07.2024 у справі №920/42/23.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для прийняття поданих прокурором додаткових доказів (нових), які не існували на час ухвалення оскаржуваного рішення 01.05.2024 та, відповідно, не були предметом розгляду суду першої інстанції.

В судовому засіданні 16.06.2025 оголошені вступна та резолютивна частина постанови у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.09.2018 державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуриним О.Ю. за ТОВ СПОРТИВНИЙ КОМПЛЕКС СТРОІТЄЛЬ (ідентифікаційний код юридичної особи 42491726) зареєстровано право власності на будівлі та споруди, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а, а саме: будівлю літ. А, загальною площею 32,5 кв.м.; літній павільйон літ. Г, загальною площею 34,3 кв.м.; гараж літ. Д, загальною площею 44,0 кв.м.; будівлю тиру літ. Ж, загальною площею 627,8 кв.м. (приміщення № 1); роздягальню літ. К, загальною площею 83,1 кв.м.; роздягальню літ. М, загальною площею 25,0 кв.м.; душову літ. Л, загальною площею 23,9 кв.м., вбиральню літ. З, стадіон літ. № 1, паркан літ. № 2, замощення І, II.

У подальшому ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ 24.10.2018 звернулось до першого заступника міського голови із заявою про надання дозволу на розробку проєкта землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою подальшої передачі в оренду під спортивно-оздоровчий комплекс за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а.

Відповідно до указаної заяви на зазначеній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості, рухомі споруди, які належать ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ на праві власності, що підтверджується доданими копіями документів. До зазначеної заяви додано графічні матеріали-схема, на якій зазначено місцезнаходження, розміри і конфігурація земельної ділянки.

Рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 38/35 товариству з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс СТРОІТЄЛЬ (ідентифікаційний код юридичної особи 42491726) надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га по вул. Волгоградській, 30а для розташування спортивно-оздоровчого комплексу та подальшої передачі її в оренду.

На підставі зазначеного рішення міської ради державним підприємством Запорізький інститут землеустрою у 2020 році розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Спортивний комплекс Строітєль для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту (вид використання - для розташування спортивно-оздоровчого комплексу) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а, на території Запорізької міської ради Запорізької області.

Відповідно до кадастрового плану вищезазначеної земельної ділянки, який є складовою частиною указаного вище проєкту землеустрою, на земельній ділянці розташовані стадіон літ. № 1 (площа 0,8351 га) та будівля тиру літ. Ж (площа 0,0141 га).

Рішенням Запорізької міської ради від 26.08.2020 № 111/15 товариству з обмеженою відповідальністю СПОРТИВНИЙ КОМПЛЕКС СТРОІТЄЛЬ затверджено проєкт землеустрою та в оренду строком на 19 років передано земельну ділянку (кадастровий номер :05:009:0410) площею 1,2425 га по вул. Волгоградській, 30а, для розташування спортивно-оздоровчого комплексу за рахунок земель Запорізької міської ради.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 14.11.2023 №НВ-023 земельна ділянка з кадастровим номером :05:009:0410 сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 11.06.2020.

Однак, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію права оренди ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ земельної ділянки площею 1,2425 га з кадастровим номером :05:009:0410 відсутні.

Відповідно до листів виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.03.2023 № 01815/03-20/05 та від 22.11.2023 № 20388/03.3-20/03 договори оренди землі за кадастровим номером :05:009:0410 в інформаційній базі (договорів оренди землі, укладених із Запорізькою міською радою) управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради не значаться.

Відповідно до відповідей Головного управління ДПС у Запорізькій області від 23.02.2022 № 4173/5/08-01-04-04 та від 28.08.2023 № 7705/5/08-01-04-07 ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ (ідентифікаційний код юридичної особи 42491726) не нараховує та не сплачує плату за землю (земельний податок або орендну плату за землю) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:009:0410.

Згідно витягу від 20.11.2023 № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0410 складає 15 391 965,75 грн.

Запорізькою міською радою на підставі зазначеної інформації, документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, від 28.11.2018 № 26 Про встановлення розміру орендної плати за землю здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ (ідентифікаційний код юридичної особи 42491726) земельною ділянкою (кадастровий номер :05:009:0410) площею 12 425 кв.м., розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 12.06.2020 по 11.03.2022.

Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 12.06.2020 по 11.03.2022, становить 645 600,34 грн., зокрема:

- за період з 12.06.2020 по 31.12.2020 - 201 778,70 грн;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021-365 026,86 грн;

- за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 - 78 794,78 грн.

Враховуючи, що ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ до теперішнього часу користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, прокурором заявлено відшкодування на користь Запорізької міської ради доходів, які воно одержало у вигляді несплаченої орендної плати, за період з 12.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 645 600,34 грн.

Задовольняючи позов, господарський суд виходив із того, що відповідач є власником нерухомого майна - будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а. Втім, останнім, всупереч вимог закону, речові права на вказану земельну ділянку не оформлено та не зареєстровано. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, що регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.

Таким чином, ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ (набувач), не сплачуючи у період з 12.06.2020 по 11.03.2022 орендну плату за користування земельними ділянками за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок міської ради. З огляду на що, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Зокрема, госопдарським судом визнано належним і допустимим доказом Витяг № НВ-023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований на підставі даних, які зазначені у Технічній документації, із застосуванням зонального коефіцієнту Км2 - 3.42. сукупного локального коефіцієнту КмЗ - 1.26, коефіцієнту, який враховує цільове призначення Кцп - 0.5 (07.02 Для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту), який визначений відповідно до додатка 8 до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 та коєфіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель -1,922.

Щодо представництва прокурором інтересів Запорізької міської ради.

Судом констатовано, що неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.

Листом від 22.11.2023 № 20388/033-20/05 виконавчий комітет Запорізької міської ради повідомив, що Департамент правового забезпечення Запорізької міської ради на теперішній час не планує вживати заходи претензійно-позовного характеру в інтересах Запорізької міської ради щодо стягнення з ТОВ СК СТРОІТЄЛЬ недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:019:0410 за період з 12.06.2020 по 11.03.2022.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, та наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру підстав для їх представництва.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя повідомлено листом від 18.01.2024 Запорізьку міську раду про намір звернутись до Господарського суду Запорізької області із позовом в інтересах держави.

З огляду на викладене, з метою не допущення залишення інтересів держави незахищеними заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя правомірно звернувся з цим позовом до суду.

Стосовно відстрочення виконання судового рішення.

Проаналізувавши надані заявником докази, суд визнав, що питання скрутного фінансового стану відповідача наразі не є підтвердженим, оскільки накази директора та виписка по рахунку у АБ Украгазбанк, беззаперечно не підтверджує негативний фінансовий стан боржника. Звіту про фінансові результати та довідки за підписом директора і головного бухгалтера стосовно наявності лише одного відкритого рахунку у одному банку з нульовим залишком суду не надано. Відтак, суд визнав недоведеними на момент ухваленрня рішення підстави для надання саме відстрочки виконання судового рішення на рік.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки предметом апеляційної скарги не є підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Запорізької міської ради; питання відстрочення/розстрочення рішення суду, яке розглядалось за заявою відповідача від 30.04.2024, то вказаним обставинам суд апеляційної інстанції оцінки не надає, а здійснює перегляд рішення госопдарського суду виключно в межах заявлених вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Правовий механізм переходу права на землю, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України і частині 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди.

Виходячи зі змісту зазначеної статті закону норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності, користування, у тому числі у формі оренди земельної ділянки.

Водночас, за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Відповідачем речове право на вказану земельну ділянку не оформлено та не зареєстровано і зазначеного апелянт не спростував.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

В силу статті 143 Конституції України, статті 12 ПК України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Запорізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5).

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України Про оренду землі та п. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Статтею 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування уповноважено встановлювати ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

За приписами ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Отже, за змістом указаних приписів законодавства виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи ст. 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у пункті 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Таким чином, прокурор правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період безпідставного користування відповідачем спірною земельною ділянкою у порядку статті 1212 ЦК України.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто, в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведене узгоджується з правовим висновком, який викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

Так, згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 27.09.2018 державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуриним О.Ю. за ТОВ СПОРТИВНИЙ КОМПЛЕКС СТРОІТЄЛЬ (ідентифікаційний код юридичної особи 42491726) зареєстровано право власності на будівлі та споруди, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а, а саме: будівлю літ. А, загальною площею 32,5 кв.м.; літній павільйон літ. Г, загальною площею 34,3 кв.м.; гараж літ. Д, загальною площею 44,0 кв.м.; будівлю тиру літ. Ж, загальною площею 627,8 кв.м. (приміщення № 1); роздягальню літ. К, загальною площею 83,1 кв.м.; роздягальню літ. М, загальною площею 25,0 кв.м.; душову літ. Л, загальною площею 23,9 кв.м., вбиральню літ. З, стадіон літ. № 1, паркан літ. № 2, замощення І, II.

Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20), що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт, а тому саме з цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ Спортивний комплекс Строітєль набув у власність об`єкти нерухомого майна, які розташовані на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :05:009:0410, останній також одночасно набув статусу фактичного землекористувача цієї ділянки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 96 Земельного кодексу України.

Наведеним спростовуються доводи апелянта, що у спірному періоді відповідач не використовував земельну ділянку, оскільки всі об`єкти нерухомості, які на ній знаходяться, перебувають у напівзруйнованому стані, тому твердження Позивача про користування ТОВ «СК «Строітєль» земельною ділянкою кадастровий номер :05:009:0410), площею 1,2425 га по вул. Волгоградській, 30а, є недоведеним та спростовується матеріалами справи; у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують користування ТОВ «СК «Строітєль» будівлями та спірною земельною ділянкою у період з 12.06.2020 по 11.03.2022.

Як у позові зазначає прокурор, земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 30а, є сформованою, має кадастровий номер :05:019:0410, площу 12 425 кв.м, а також нормативну грошову оцінку.

Відповідно до положень ст. ст. 1, 5 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, гак і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", дані про НГО окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації.

Рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 за № 7 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя (далі - Технічна документація), затверджено базову вартість 1 м.кв. земель м. Запоріжжя, з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік, в розмірі 299,14 грн.; затверджено економіко-планувальне зонування території міста Запоріжжя; затверджено коефіцієнти місцерозташування (Км2) згідно з додатком 1, коефіцієнти впливу локальних факторів (КмЗ) згідно з додатком 2 та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.2016 року.

Витяг № НВ-023 від 20.11.2023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформований на підставі даних, які зазначені у Технічній документації, із застосуванням зонального коефіцієнту Км2 - 3.42. сукупного локального коефіцієнту КмЗ - 1.26, коефіцієнту, який враховує цільове призначення Кцп - 0.5 (07.02 Для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту), який визначений відповідно до додатка 8 до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель -1,922.

Згідно вказаного витягу нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0410 складає 15 391 965,75 грн.

На підставі цього Витягу, прокурором здійснений розрахунок загальниого розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 12.06.2020 по 11.03.2022, який становить 645 600,34 грн., зокрема:

- за період з 12.06.2020 по 31.12.2020 - 201 778,70 грн;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021-365 026,86 грн;

- за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 - 78 794,78 грн.

В той же час, колегія суддів зауважує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.08.2024 по справі №280/3337/24 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Строітєль». Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо незастосування у Витязі № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, дата формування витягу: 20.11.2023 земельної ділянки площею 1,2425 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Володимира Грищенка (колишня назва - Волгоградська), 30а, кадастровий номер: :05:009:0410 локальних коефіцієнтів за локальними факторами: «не забезпечена централізованим водопостачанням - 0,95», «не забезпечена централізованим водовідведенням - 0,95», «не забезпечена централізованим теплопостачання - 0,95», «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95». Визнано протиправним та скасовано витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :05:009:0410, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області 20.11.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.08.2024 в адміністративній справі №280/3337/24 залишено без змін.

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В частині 1 статті 77 ГПКУ визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч.2 ст.77 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що є вірною нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, у тому числі значення сукупного коефіцієнта КмЗ, і що обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими (законність висновку про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки), є недоведеними.

При цьому, колегія суддів наголошує, що є слушними доводи апеляційної скарги, в яких апелянт наголошував на тому, що він подавав суду першої інстанції відповідне клопотання про зупинення провадження у справі (до розгляду адміністративним судом його позову), втім, суд безпідставно його не задовольнив.

Саме визнаний протиправним та скасований адміністративним судом Витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.11.2023 був наданий Прокурором та прийнятий судом першої інстанції у якості доказу на обґрунтування розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою.

Визнання протиправним та скасування цього витягу, підтверджує невірність розрахунків прокурора, який діяв в інтересах позивача щодо заявлених позовних вимог у справі №908/190/24, а також повністю спростує заперечення прокурора і позивача щодо достатності доказів для вирішення спору по суті у справі № 908/190/24.

Отже, Прокурором не подано в матеріали справи належних, достатніх та допустимих доказів в порядку статей 76, 77, 79 ГПК України, які б підтверджували заявлений розмір позовних вимог, завданих Відповідачем, через що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню із прийняттям нового рішення, яким в задоволені позову прокурора слід відмовити.

В силу вимог ч. 1 ст. 129 ГПК України зважаючи на задоволення апеляційної скарги та відмову у позові, судові витрати, понесені прокуратурою при поданні позову покладаються на неї, а понесені Скаржником, підлягають відшкодуванню та покладаються на прокуратуру, як самостійного учасника розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.05.2024 у справі № 908/190/24 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.05.2024 у справі № 908/190/24 скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль про стягнення 645 600 грн 34 коп. відмовити у повному обсязі.

Судові витрати за подання позову покласти на прокуратуру.

Стягнути з Запорізької обласної прокуратури, яка є розпорядником коштів Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний комплекс Строітєль 11 620,81 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 26.06.2025.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков