ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про результати розгляду заяви кредитора

про грошові вимоги до боржника

17 червня 2025 року Справа № 915/70/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.

за участю секретаря судового засідання Дюльгер І.М.

представники заявника, боржниці та керуючий реструктуризацією у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

про грошові вимоги до боржника в сумі 1500000,00 грн

у справі № 915/70/25 про неплатоспроможність фізичної особи (боржника) ОСОБА_2 (PHOKПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 )

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Захар`єва Яна Василівна (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 356 від 28.02.2013); адреса для листування: вул. Садова, 1, офіс 208, м. Миколаїв, 54009)

встановив:

Господарським судом Миколаївської області розглядається справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (PHOKПП: НОМЕР_2 ).

Провадження у справі про неплатоспроможність боржника відкрито ухвалою суду від 11.03.2025, цією ж ухвалою введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_2 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Захар`єву Я.В., указано порядок та строк заявлення кредиторами грошових вимог до боржника та ін. Попереднє засідання у справі призначено на 28.04.2025.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, господарським судом здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному вебпорталі судової влади України. Повідомлення опубліковане 03.04.2025 за № 75677 із зазначенням строку заявлення вимог. Таким чином останнім днем 30-денного строку заявлення вимог до боржника є 05.05.2025 (03.05.2025 та 04.05.2025 є вихідними днями).

14.04.2025 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 від 08.04.2025 (вх. № 5661/25) про визнання кредиторських вимог, у якій заявник просить визнати грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 1500000,00 грн. Указана заборгованість виникла на підставі невиконання боржником зобов`язань з повернення позичених за Договором Позики від 25.01.2019 коштів.

Заява з грошовими вимогами до боржника була подана до суду з дотриманням строку, встановленого судом згідно ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 21.04.2025 заяву ОСОБА_1 про визнання грошових вимог залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви - п`ять днів з дня вручення даної ухвали суду шляхом надання суду заяви про усунення недоліків.

Попереднє засідання у справі за клопотанням керуючого реструктуризацією 28.04.2025 було відкладено на 20.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.05.2025 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено розгляд на 20.05.2025.

20.05.2025 боржницею подано до суду відзив на заяву про визнання кредиторських вимог ОСОБА_1 , у якому боржниця вказує про повне визнання вимог.

22.05.2025 керуючим реструктуризацією подано до суду звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення (відомості) про результати розгляду грошових вимог керуючим реструктуризацією (вих. № 02-01/1250 від 22.05.2025). К вказаному звіті зазначено про розгляд керуючим реструктуризацією кредиторських вимог ОСОБА_1 та надіслання йому повідомлення про результати розгляду грошових вимог № 02-01/1243 від 13.05.2025. До звіту долучено й повідомлення про результати розгляду грошових вимог № 02-01/1243 від 13.05.2025, за змістом якого зазначені вимоги визнаються у повному обсязі та внесені до реєстру вимог кредиторів наступним чином: позачергово 6056,00 грн, ІІ черга 1500000,00 грн.

Ухвалою від 20.05.2025, занесеною до протоколу судового засідання, попереднє судове засідання за клопотанням керуючого реструктуризацією відкладено на 17.06.2025.

Ухвала від 20.05.2025 доставлена керуючому реструктуризацією до Електронного кабінету ЄСІТС, заявнику та боржнику на поштову адресу.

Ухвала надіслана заявнику на зазначену ним адресу ( АДРЕСА_1 ) штрих-код 253 за даними сайту Укрпошта (сервіс пошуку поштових направлень) повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала надіслана боржнику (на адресу АДРЕСА_3 ) штрих-код 229 повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Окрім цього, варто зазначити, що ухвала суду від 20.05.2025, як і всі попередні процесуальні документи у цій справі, була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень у відповідності до положень законодавства, і сторони мали можливість ознайомитися з її змістом.

За такого, суд вважає, що сторони належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

Керуючий реструктуризацією подала суду 13.06.2025 заяву про проведення попереднього засідання без її участі.

Інші учасники також відсутні, підстав відсутності суду не повідомили та не заявляли клопотань щодо неможливості розгляду заяви за їх відсутності. Разом з тим, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності сторін, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду заяви кредитора, а тому неявка представників не перешкоджає розгляду даної заяви.

До того ж, відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

В судовому засіданні 17.06.2025 судом було підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Здійснюючи розгляд грошових вимог ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 суд керується таким:

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Зі змісту ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кредитор, звертаючись до господарського суду з відповідною заявою, самостійно визначає розмір своїх кредиторських вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов`язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані наявністю зобов`язання щодо повернення коштів, виникли та обумовлені наступним:

25.01.2019 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Договір позики (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого,Позикодавець передає Позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов?язується повернути вказані грошові кошти Позикодавцю (кред.вимоги а.с. 4, 15).

Згідно 2.1 Договору загальна сума позики за Договором складає 1500000,00 грн.

Відповідно до п. 3.4 Договору Позичальник зобов?язаний видати розписку в отриманні грошових коштів у разі перерахунку позики у готівковому вигляді.

Згідно п. 4.1 строк позики становить два календарних роки з моменту передачі позики Позичальнику.

Відповідно до п. 5.1 Договору Позичальник зобов?язаний повернути позику за цим договором в термін до 25.01.2021.

На виконання умов договору Позикодавцем надано позичальнику позику - грошові кошти у сумі 1500000,00 грн, про що 25.01.2019 складена розписка (кред.вимоги а.с. 5, 16).

24.01.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду до Договору позики від 25.01.2019 (кред.вимоги а.с. 6, 17), якою внесено зміни до п. 4.1 та 5.1 Договору та викладено їх у наступній редакції:

« 4.1. Строк позики становить три календарних років з моменту передачі суми позики Позичальнику.»

« 5.1. Позичальник зобов?язаний повернути позику за цим договором в термін до 25.01.2022.»

У зв`язку із порушенням Позичальником строку повернення позики, 26.01.2022 ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 претензію (вимогу) про погашення заборгованості за Договором від 25.01.2019.

Проте, станом на дату звернення до суду Позичальниця коштів не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за Договором позики від 25.01.2019 в загальному розмірі 1500000,00 грн.

Здійснивши системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, наявністю яких ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так у постанові від 01.03.2023 у справі № 902/221/22 Верховний Суд зазначив про те, що під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, у тому числі у справі про неплатоспроможність фізичної особи, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В обґрунтування грошових вимог до боржника заявник у своїй заяві посилається на наявність договірних зобов`язань частині своєчасного повернення позичених коштів.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже законодавець визначив, що розписка позичальника може бути доказом укладення договору позики та його умов. За своєю суттю договір чи розписка про отримання у позику грошових коштів є документами, якими підтверджується як умови домовленості сторін та зміст зобов`язань, так і засвідчується отримання позичальником від позикодавця погодженої сторонами грошової суми.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, боржником порушені договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення позики, внаслідок чого у гр. ОСОБА_2 виникла заборгованість за Договором позики у розмірі 1500000,00 грн.

Станом на час розгляду цієї заяви матеріали справи не містять доказів повного чи часткового погашення указаної заборгованості.

Боржником указаний борг визнано повністю.

Керуючим реструктуризацією визнано указані вимоги повністю та включені до реєстру вимог кредиторів.

Виходячи з вимог положень КУзПБ у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв про грошові вимоги господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Враховуючи, що кредиторські вимоги заявника виникли до порушення провадження у справі про неплатоспроможність боржника, вони є конкурсними та заявленими у встановлений КУзПБ строк.

Відомості про забезпечення вимоги заявника у справі відсутні.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність, зокрема, витрати на оплату судового збору, відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника згідно квитанції від 09.04.2025 сплачено судовий збір за звернення до суду із заявою про грошові вимоги в розмірі 6056,00,00 грн. а тому вказані витрати мають бути відшкодовані до задоволення вимог кредиторів.

Стосовно черговості задоволення вимог кредиторів суд зазначає, що порядок задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність визначено статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства. Згідно з ч. 4 цієї статті, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають /перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З урахуванням положень ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства суд вважає, що визнані судом вимоги Банку мають задовольнятися у такій черговості:

- 6056,00 грн. (судовий збір) - позачергові вимоги;

- 1500000,00 грн (заборгованість за Договором позики) - ІІ черга.

Керуючись ст. 45-47, 122, 133, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про грошові вимоги задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (PHOKПП: НОМЕР_2 ) у розмірі 1500000,00 грн.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити визнані судом вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання заяви про грошові вимоги у розмірі 6056,00 грн до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 (PHOKПП: НОМЕР_2 ) відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 20.06.2025.

Суддя Т.М.Давченко