ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2338/25
за позовом Державного підприємства "Українські спеціальні системи", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", м. Дніпро

про стягнення збитків

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Українські спеціальні системи" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" завдані збитки у розмірі 43250,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог Податкового кодексу України не здійснив реєстрацію податкових накладних по господарських операціях за договором №12.90/23 від 13.01.2023, чим завдав позивачу збитків, оскільки останній не зміг реалізувати право щодо податкового кредиту за відповідні податкові періоди.

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі, та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду від 12.05.2025 про відкриття провадження у справі, у якому запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дати відкриття провадження у справі подати відзив, отримано доставлено відповідачеві в електронний кабінет 12.05.2025 о 17:59 год., що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 13.05.2025, відповідно останній день строку на подання відзиву є 28.05.2025.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2025, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору купівлі-продажу, строк дії договору, умови та порядок поставки товару, виконання/невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних, наявність/відсутність підстав для стягнення збитків.

Так, судом встановлено, що 13.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (постачальник) та Державним підприємством "Українські спеціальні системи" (покупець) укладений договір № 12.90/23, відповідно до п. 2.1 якого продавець зобов`язується передавати у власність (поставляти) покупцеві товари згідно ДК 021:2015- 09130000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-95, Паливо дизельне - паливні картки), а покупець зобов`язується приймати товари та повністю оплачувати їх вартість, в порядку та на умовах, вказаних у цьому договорі та додатках до нього. Отримання товарів покупцем здійснюється через пред`явників ПК.

Кількість товарів, які підлягають поставці: бензин марки А-95 - 7 000 літрів; паливо дизельне - 15 000 літрів. Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з п. 3.1 договору передача у власність (поставка) товарів покупцю здійснюється продавцем (експлуатантом АЗС) цілодобово (за винятком технічних перерв) на АЗС, шляхом використання встановленого на АЗС РОЗ-терміналу, при умові: пред`явлення паливної картки покупцем (пред`явником ПК), правильного введення ПІН-коду ПК та Авторизації ПК в Процесінговому центрі. Асортимент та кількість товарів обираються покупцем (пред`явником ПК) самостійно.

Детальну інформацію про здійснені покупцем транзакції, в тому числі у формі інформаційних звітів. покупець може отримати через особистий кабінет покупця. Продавець зобов`язується належним чином і у встановлений законом строк, скласти податкові накладні, розрахунки коригування до податкових накладних і реєструвати їх у Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язується вчасно, до 5 числа наступного місяця, надати покупцю видаткові накладні на поставку товару за попередній місяць. Для податкового кредитування постачальник зобов`язаний вчасно надати покупцю податкові накладні в строки згідно з податковим кодексом України. (п. 3.7 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна цього договору становить 1247000,00 грн, у тому числі ПДВ 7% - 81579,44 грн і складається із вартості (ціни) окремих партій товару, що підлягають поставці за цим договором. При цьому Сторони керуються наступним асортиментом товарів та цінами на них: бензин А-95 ціною (вартістю) 56,00 грн в т.ч. ПДВ за 1 літр; паливо дизельне ціною (вартістю) 57,00 грн в т.ч. ПДВ за літр.

Відповідно до п. 6.1 договору за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором винна сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31.12.2023, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (п. 9.1 договору).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань щодо здійснення оплати позивачем надані платіжні інструкції: №3167 від 18.01.2023 на суму 15600,00 грн в т.ч. ПДВ 1020,56 грн, №3285 від 10.02.2023 на суму 9800,00 грн в т.ч. ПДВ 641,12 грн, №3333 від 22.02.2023 на суму 9400,00 грн в т.ч. ПДВ 614,95 грн, №3334 від 22.02.2023 на суму 47000,00 грн в т.ч. ПДВ 3074,77 грн, №3354 від 01.03.2023 на суму 23500,00 грн в т.ч. ПДВ 1537,38 грн, №3465 від 21.03.2023 на суму 23500,00 грн в т.ч. ПДВ 1537,38 грн, №3551 від 05.04.2023 на суму 70500,00 грн в т.ч. ПДВ 4312,15 грн, №3983 від 30.05.2023 на суму 66000,00 грн в т.ч. ПДВ 4317,76 грн, №4134 від 21.06.2023 на суму 88000,00 грн в т.ч. ПДВ 5757,01 грн, №4395 від 02.08.2023 на суму 132000,00 грн в т.ч. ПДВ 22000,00 грн, №4740 від 05.10.2023 на суму 127500,00 грн в т.ч. ПДВ 21250,00 грн.

На підтвердження поставки товару надані видаткові накладені №0029/1000229 від 31.01.2023 на суму 8840,52 грн в т.ч. ПДВ 578,35 грн, №0029/1000394 від 28.02.2023 на суму 15972,46 в т.ч. ПДВ 1044,93 грн, №0029/1000545 від 31.03.2023 на суму 17228,78 грн в т.ч. ПДВ 1127,11 грн, №0029/1000812 від 30.04.2023 на суму 27567,38 грн в т.ч. ПДВ 1803,47 грн, №0029/1001035 від 31.05.2023 на суму 61875,03 грн в т.ч. ПДВ 4047,90 грн, №№0029/1001376 від 30.06.2023 на суму 66391,22 грн в т.ч. ПДВ 4343,35 грн, №0029/1001660 від 31.07.2023 на суму 51763,84 в т.ч. ПДВ 3386,41 грн, №0029/1001915 від 31.08.2023 на суму 51144,13 грн в т.ч. ПДВ 3345,88 грн, №0029/1002139 від 30.09.2023 на суму 54570,56 в т.ч. ПДВ 5604,47 грн, №0029/1002484 від 31.10.2023 на суму 54093,16 грн в т.ч. ПДВ 9015,52 грн, №0029/1002690 від 30.11.2023 на суму 81964,10 грн в т.ч. ПДВ 13527,08 грн, №0029/1002849 від 31.12.2023 на суму 85746,97 в т.ч. ПДВ 12812,14 грн, №0029/1000014 від 31.01.2024 на суму 25601,35 грн, №0029/1000107 від 29.02.2024 на суму 9567,06 грн в т.ч. ПДВ 9567,06 грн, №0029/1000369 від 30.06.2024 на суму 473,44 грн в т.ч. ПДВ 75,52 грн.

Позивач зазначає, що відповідач реєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до Закону та договору, однак реєстрація двох з них була зупинена.

Так, відповідно до платіжної інструкції №4395 від 02.08.2023 здійснена передплата за паливо на суму 132000,00 грн в т. ч. ПДВ - 22000,00 грн. Відповідно до інформації з кабінету платника податків ДП "Українські спеціальні системи" 01.09.2023 ТОВ "Інтекс Інвест" направили на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 02.08.2023 №1000031//29 на суму 132000,00 грн в т.ч. ПДВ - 22000,00 грн. Реєстрація податкової була зупинена.

Відповідно до платіжної інструкції № 4740 від 05.10.2023 здійснена передплата за паливо на суму 127500,00 грн в т. ч. ПДВ - 21 250,00 грн. Відповідно інформації з кабінету платника податків ДП "Українські спеціальні системи" 31.10.2023 ТОВ "Інтекс Інвест" направило на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.10.2023 №1000056//29 на суму 127500,00 грн в т. ч. ПДВ - 21 250,00 грн. Реєстрація податкової була зупинена.

Відомості щодо подачі відповідачем документів на розгляд комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі платників податків, та ухвалення рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних від 02.08.2023 №1000031//29 та від 05.10.2023 №1000056//29 в ЄРПН в матеріалах справи відсутні.

Згідно наявного у справі Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних від 29.04.2025 №387551 податкові накладні №1000056/-/29 від 05.10.2023 та №1000031/-/29 від 02.08.2023 не зареєстровані.

Позивач зазначає, що у зв`язку з нереєстрацією відповідачем податкових накладних не зміг скористатися податковим кредитом.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №12-273 від 10.02.2025 щодо відшкодування збитків у зв`язку з порушенням відповідачем свого обов`язку реєстрації податкової накладної в ЄРПН, що призвело до позбавлення позивача права на податковий кредит.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що станом на дату подачі позову реєстрація податкових накладних не здійснена. Позивач стверджує, що оскільки реєстрація податкових накладних від 02.08.2023 та від 05.10.2023 зупинена та в подальшому їх реєстрація не відбулась, то вказаними умисними діями відповідач спричинив позивачу збитки, так як позивач не зміг включити суми ПДВ за вищевказаними оплатами, згідно платіжних інструкцій, до податкового кредиту за відповідні податкові періоди.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом та є предметом спору в даній справі.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з пунктом 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 Цивільного кодексу та статті 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Отже, з урахуванням предмета позову для висновку щодо збитків предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 "Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної" (в редакції, яка діяла на момент виникнення правопорушення) (далі - Наказ №1307) податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у пункті 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пункті 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, або обчислену відповідно до пункту 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України, (пункт 3 Наказу №1307).

Пунктом 5 Наказу № 1307 визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим порядком.

Згідно з пунктом 3 Наказу № 1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації. Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення правопорушення) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абз. 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до абз. 1 пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до абз. 14 та 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з пунктом 14.1.181 статті 181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Відповідно, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту.

Згідно з абз. 1 пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абз. 20 пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу У країни).

Таким чином, наведеними нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними суми податку можуть бути віднесені покупцем товарів/послуг до складу податкового кредиту.

У даному випадку позивач доводить наявність підстав для стягнення збитків у розмірі 78274,61 грн посиланням на обставини вчинення відповідачем порушення господарського зобов`язання, встановленого податковим законодавством, яке полягає у порушенні норм податкового законодавства при здійсненні реєстрації податкових накладних з ПДВ у ЄРПН, зокрема порушенні Порядку заповнення податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (порушення приписів пунктів 201-1, 201-7 статті 201 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем в період з січня 2023 року по червень 2024 року поставлений позивачу товар, який оплачений наявними у справі платіжними інструкціями. Отже, у відповідності до вищевказаних положень Податкового кодексу України, відповідач був зобов`язаний скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні датою відвантаження товару або датою зарахування коштів від покупця, як оплата товарів, що підлягали постачанню (у разі здійснення попередньої оплати за товар).

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абз. 1 пункт 201.1. статті 201 Податкового кодексу України).

В той час, реєстрація двох податкових накладних №1000056/-/29 від 05.10.2023 та №1000031/-/29 від 02.08.2023 зупинена, і вони в подальшому не зареєстровані. Доказів на підтвердження реєстрації відповідачем податкових накладних в ЄРПН щодо поставки (оплати) товару за платіжними інструкціями №4395 від 02.08.2023 на суму 132000,00 грн в т.ч. ПДВ 22000,00 грн та № 4740 від 05.10.2023 на суму 127500,00 грн в т.ч. ПДВ 21250,00 грн матеріали справи не містять. Відповідно до наявних у справі доказів (Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних від 29.04.2025 №387551) їх реєстрація зупинена.

Доказів, які б підтверджували вжиття Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заходів для виключення його з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, а також доказів реєстрації податкових накладних, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного господарський суд погоджується з доводами позивача, що відповідач не виконав (не надав доказів виконання) вимоги статті 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних, у зв`язку з цим позивач позбавлений можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 43250,00 грн (22000,00 +21250,00).

При цьому, хоча обов`язок виконавця послуги зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку в публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем послуги, невиконання такого обов`язку фактично завдало збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18).

Відтак, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивачем та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

У пункті 15 цієї ж постанови Верховний суд зазначив: "Таким чином, Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1541930,45 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення".

Аналогічні за змістом висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 916/334/22:

"п. 5.27. Верховний Суд не погоджується із доводами колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в ухвалі від 11.01.2023 у цій справі, про необхідність відступу від висновків, що містяться у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20 про те, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства.

У постановах Верховного Суду, на які послалася колегія суддів в ухвалі від 11.01.2023 (від 03.12.2018 у справі №908/76/18, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21), а також у постановах Верховного Суду, які були ухвалені після передачі цієї справи на розгляд палати (від 31.01.2023 у справі №904/72/22, від 19.04.2023 у справі №906/824/21), висновок про наявність підстав та умов для стягнення збитків був зроблений через те, що судами був встановлений факт порушення відповідачем господарського зобов`язання, передбаченого договором (відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ, передбачену договором). Цей висновок був зроблений за умов очевидності факту податкового порушення (не реєстрації податкової накладної чи відмови податкового органу у такій у реєстрації).

Отже, факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни".

При цьому господарський суд враховує, що приписами статті 198 Податкового кодексу України (в редакції станом на дати поставок) передбачене право у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції станом на дати поставок) позивач мав би можливість використати податковий кредит для зменшення податкового зобов`язання протягом 365 днів, який вже сплив.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 43250,00 грн. збитків.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Українські спеціальні системи", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, оф. 206/2, ідентифікаційний код 39821153) на користь Державного підприємства "Українські спеціальні системи" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83Б, ідентифікаційний код 32348248) збитки у розмірі 43250,00 грн (сорок три тисячі двісті п`ятдесят грн 00 коп) та судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.06.2025

Суддя О.М. Крижний