ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. Справа№ 910/3279/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тележинський М.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2025 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

у справі № 910/3279/25 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд"

про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В :

Рух справи

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд» про стягнення 4 329 016 894,98 грн з яких основний борг 1 405 693 517,50 грн, пеня 843 821 367,68 грн, штраф 10 % 428 448 595,78грн, 3% річних 320 233 499,06 грн, інфляційні втрати 1 330 819 914,96 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Хім-Трейд» станом на дату звернення до суду не виконано свої зобов`язання та не погашено існуючий борг перед ТОВ «Євроенерготрейд», тому у Позивача наявні правові підстави для звернення до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення на користь ТОВ «Євроенерготрейд» з ТОВ «Хім-Трейд» боргу та відповідальності в розмірі 4 329 016 894,98грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №910/3279/25 від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк подання заяв по суті справи та з процесуальних питань.

Одночасно з пред`явленням позову позивач подав заяву про забезпечення позову, якою просив накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу в межах ціни позову 4 329 016 894,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025, за заявою поданою разом з позовом, суд вжив заходів до забезпечення позову, а саме наклав арешт на грошові кошти ТОВ "Хім-Трейд" які знаходяться у нього в межах суми основного боргу 1 405 693 517,50 грн, які знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову; наклав арешт на нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки, що належать або підлягають передачі ТОВ "Хім-Трейд" в межах суми основного боргу 1 405 693 517, 50 грн, які знаходяться у нього і будуть виявлені відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

20.03.2025 відповідач подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення, у якому просить суд скасувати заходи забезпечення позовної заяви у господарській справі №910/3279/25 вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025.

Клопотання мотивоване тим, що звертаючись із заявою позивач вказав як учасника справи ТОВ "Хім-Трейд" незважаючи на те, що товариство ще не набуло такого статусу, оскільки на момент подачі заяви про забезпечення позову відсутня ухвала про відкриття провадження по справі; під час перевірки заяви про забезпечення позову встановлено, що остання подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України щодо статусу осіб, які можуть набути статусу позивача та відповідача у справі та щодо зустрічного забезпечення; позивач вже двічі звертався із практично аналогічною заявою про забезпечення позову (до подачі позову), які ухвалами Господарського суду міста Києва від 07.03.2025 по справі №910/2605/25 від 11.03.2025 по справі №910/2872/25 були залишені без розгляду; подача декількох аналогічних заяв однозначно вказує на недобросовісність заявника та зловживання процесуальними правами; позивач третій раз в якості доказу сплати судового збору додає до заяви про забезпечення позову одну і ту ж квитанцію про сплату судового збору; в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення відповідачем будь-яких дій спрямованих на ухилення від виконання будь-яких зобов`язань; доводи стосовно того, що відповідно до наданого заявником аналізу контрагента ТОВ "ХІМ-ТРЕЙД", наявні санкції, пов`язані з вказаним суб`єктом господарювання, не відповідають дійсності, оскільки відносно відповідача не запроваджено жодних санкцій чи інших обмежувальних заходів.

Позивач подав письмові заперечення щодо клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2025 залишено без задоволення клопотання (вх. №07-10/2542/25 від 20.03.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд" про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/3279/25. Відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №910/3279/25 вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025.

Суд, з посиланням на ст.ст. 136, 137 ГПК України мотивував ухвалу тим, що викладені відповідачем у клопотанні доводи не є обставинами, з якими господарський процесуальний закон пов`язує можливість скасування заходів забезпечення позову, зокрема, відповідачем не доведено, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що заявником документально не підтверджено мотивів, з яких обґрунтовано заяву про забезпечення позову. Зокрема, апелянт зазначив про те, що:

- заявником не дотримано вимог частини 2 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ТОВ «Хім-Трейд» ще не набув статусу відповідача, оскільки на момент подачі заяви про забезпечення позову відсутня ухвала про відкриття провадження по справі №910/3279/25 за позовом ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» про стягнення коштів з ТОВ «Хім-Трейд»;

- заявник повинен довести що вжиття заходів забезпечення позову не призведе до більш негативних наслідків ніж невжиття таких заходів забезпечення. Зокрема, у випадку ймовірності таких негативних наслідків і вживаються заходи зустрічного забезпечення;

- ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» третій раз звертається до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти ТОВ «ХІМ-ТРЕЙД» і третій раз в якості доказу сплати судового збору ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» додає до заяви про забезпечення позову одну і ту ж Квитанцію ID: 3050-2784-7469-6036 від 2025-03-04 10:48:20;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення ТОВ «ХІМ-ТРЕЙД» будь-яких дій спрямованих на ухилення від виконання будь-яких зобов`язань;

- доводи стосовно того, що відповідно до наданого заявником аналізу контрагента - ТОВ «ХІМ-ТРЕЙД» наявні санкції, пов`язані з вказаним суб`єктом господарювання, не відповідають дійсності, оскільки відносно ТОВ «ХІМ-ТРЕЙД» не запроваджено жодних санкцій чи інших обмежувальних заходів;

- заслуговує на увагу позиція Верховного Суду у справі №924/1277/20 (924/1226/21) від 09.06.2022 року, щодо неможливості забезпечення позову без встановлення фактичних обставин, які б підтвердили вчинення відповідачем дій для ухилення виконання зобов`язання перед позивачем;

- заходи забезпечення позову застосовані судом є очевидно неспівмірними та не відповідають меті застосування правового інституту забезпечення позову, що призведе до непропорційного втручання у право власності як основоположного права людини.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що заходи забезпечення позову є правомірними, а ухвала про їх застосування винесена на засадах верховенства права та справедливості. Зокрема позивач зазначив, що:

- Відповідачем, на підтвердження своєї позиції, не долучено жодного доказу до апеляційної скарги;

- Господарським судом міста Києва при прийнятті оскаржуваної ухвали не порушено приписи ст.ст. 136, 137, 139 ГПК України;

- додані до заяви про забезпечення позову докази свідчать про те, ТОВ «Хім-Трейд» ухиляється від виконання зобов`язань перед заявником

- посилання апелянта на підписання угод про зарахування зустрічних однорідних вимог не спростовує факт наявності боргу протягом тривалого часу і не погашення його. В той же час, з дати укладення угод про зарахування зустрічних вимог пройшло декілька місяців, та будь-якого погашення чи ініціативи Апелянта щодо погашення боргу не прослідковується;

- немає жодних даних на підтвердження блокування діяльності саме забезпеченням позову, а відповідач не зазначав про можливе блокування господарської діяльності Позивача, і свідомо не погашав наявний борг, усвідомлюючи значний розмір суми коштів;

- у санкційному списку перебуває бенефіціар ТОВ «Хім-Трейд», і це має прямий вплив на компанію.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 08.04.2025 апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали оскарження №910/3279/25. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

24.04.2025 матеріали оскарження надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМ-ТРЕЙД» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2025. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 02.06.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 26.05.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 26.05.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2025 заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

В судове засідання 02.06.2025 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином в системі «Електронний суд».

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

До відзиву на апеляційну скаргу додано Лист Міністерства юстиції України Виконавчого округу м. Києва Приватного виконавця Ждановича В.М. ВП №77579859 від 31.03.2025.

Щодо цього доказу колегія суддів зазначає, що Верховний Суд, у постановах від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19 (на які посилається скаржник у касаційній скарзі), зробив висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Отже, колегія суддів не враховує зазначений вище доказ при прийнятті цієї постанови, оскільки його не існувало на час прийняття оскарженої ухвали.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, заслухавши думку відповідача, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів, за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з ухвали Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/3279/25, дослідивши викладені заявником доводи та надані на підтвердження цих доводів докази, врахувавши наявність зв`язку між заявленими позивачем заходами забезпечення позову у виді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість накладення такого арешту в межах заявленої суми основного боргу 1 405 693 517, 50 грн.

Місцевий господарський суд погодився з твердженнями позивача, що вказані заходи забезпечення позову є адекватними та співрозмірними із заявленими позивачем вимогами з огляду на дії, які вчиняються відповідачем з метою ухилення від належного виконання зобов`язання з оплати товару, одержаного за договором № ЄЕТ-ХМТ-ГАЗ-15/10/20 від 15.10.2020 купівлі-продажу природного газу.

Не погодившись з вищенаведеною ухвалою, відповідач просив суд скасувати заходи забезпечення, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025.

За приписами частин 1, 2 статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Так, передбачене частиною 1 статті 145 ГПК України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом, після вжиття заходів до забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним з основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі статтями 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, доводи заявника, наведені у клопотанні, містять обґрунтування аналогічні поданим письмовим запереченням на заяву про забезпечення позову, яким була надана детальна оцінка в ухвалі про забезпечення позову, а перегляд ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову не є повноваженнями суду першої інстанції.

Також, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідачем не доведено, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що незгода сторони із прийнятим судовим рішенням (ухвалою про забезпечення позову) не може бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, оскільки заявником не наведено, а також належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні статті 145 ГПК України можуть бути підставами для скасування, вжитих місцевим господарським судом заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/3279/25, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 задоволенню не підлягає.

Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає. Доводи стосовно того, що відносно ТОВ «ХІМ-ТРЕЙД» не запроваджено жодних санкцій чи інших обмежувальних заходів колегія суддів не бере до уваги, оскільки дана обставина не може бути беззаперечною підставою для скасування заходів забезпечення позову у належний спосіб.

Посилання скаржника на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення ТОВ «ХІМ-ТРЕЙД» будь-яких дій спрямованих на ухилення від виконання будь-яких зобов`язань не знайшли свого підтвердження.

Суд першої інстанції надав оцінку доводам відповідача про подання позивачем однієї і тієї ж квитанції про сплату судового збору та відхилив їх, оскільки в межах справ №910/2605/25 та №910/2872/25 заяви про забезпечення позову були відкликані за заявою позивача та судом не розглядались.

Усі інші доводи та міркування скаржника взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Хім-Трейд» ще не набув статусу відповідача колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем подано заяву про забезпечення позову з дотриманням положень ч. 2 ст. 139 ГПК України, згідно якої, серед іншого, передбачено, що у заяві про забезпечення позову зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження прокурора є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

Оскільки підстав для скасування ухвали у справі та задоволення апеляційної скарги немає, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2025 у справі № 910/3279/25 залишити без змін.

Матеріали оскарження ухвали повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 25.06.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков