ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025м. ДніпроСправа № 904/1150/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення збитків у розмірі 3 125 579,80 грн.

Представники:

Від позивача: Чобанюк Тетяна Михайлівна, свідоцтво серія ДП №4076 від 19.12.2018, адвокат

Від відповідача: Малиновська Вікторія Дмитрівна, посвідчення № 7750/10 від 19.04.2019, адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (далі - відповідач) збитки за договором підряду № 2021/д/УКС/1155 від 25.11.2021 у загальному розмірі 3 125 579,8грн.

Ухвалою від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.04.2025.

03.04.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечив.

07.04.2025 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 21.04.2025.

14.04.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив.

18.04.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив.

21.04.2025 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.05.2025.

16.05.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі.

Крім того, 16.05.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, в якому він просив відновити строк для подання доказів, залучити до матеріалів справи №904/1150/25 в якості доказів звернення АТ ПІВДГЗК від 24.04.2025 за вих. №52-06/128; лист ДПС України від 01.05.2025 за вих. №12378/6/99-00-21-03-02-06 та врахувати їх при прийнятті рішення по справі, а також залучити до матеріалів справи, в подальшому, індивідуальну податкову консультацію надану у відповідь на Звернення АТ ПІВДГЗК".

19.05.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення проти клопотання позивача від 16.05.2025.

19.05.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, в якому він просить продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів. Розгляд справи №904/1150/25 перенести на пізнішу дату, про дату та час наступного судового засідання повідомити Позивача. Не здійснювати розгляд справи №904/1150/25 без участі повноважного представника Позивача.

19.05.2025 Позивач в судове засідання не з`явився.

Відповідач проти задоволення клопотань Позивача заперечив.

Ухвалою від 19.05.2025 в задоволенні клопотання Позивача про відновлення строку для подання доказів, залучення до матеріалів справи №904/1150/25 в якості доказів звернення АТ ПІВДГЗК від 24.04.2025 за вих. №52-06/128; листа ДПС України від 01.05.2025 за вих. №12378/6/99-00-21-03-02-06, залучення до матеріалів справи, в подальшому, індивідуальної податкової консультації, наданої у відповідь на Звернення АТ ПІВДГЗК" відмовлено.

В задоволенні клопотання Позивача про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та перенесення розгляду справи №904/1150/25 відмовлено.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 23.06.2025.

20.05.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому він просить суд залучити дане клопотання та індивідуальну податкову консультацію від 19.05.2025 за вих. № 2730/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК.

23.06.2025 в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

23.06.2025 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну а резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасності реєстрації податкових накладних.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що спірні правовідносини виникли в умовах правового режиму воєнного стану, а саме у квітні-травні 2022 року, в якому були встановлені особливості адміністрування податку на додану вартість.

Відповідач зазначає, що початково Законом № 2120-IX від 15.03.2022 р. підрозділ 2 розділу XX ПК України було доповнено п. 32-2, згідно з яким: тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, платники податку за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в ЄРПН постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, включають до складу податкового кредиту звітного періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згодом Законом № 2260-IX від 12.05.2022 р. п. 32-2 підрозділу 2 розділу XX ПК України викладено в редакції, що уточнювала період, за який платники податків могли включити до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі наявних у них первинних документів, а саме за період лютий-травень 2022 року.

Відповідач стверджує, що ця норма свідчить, що на період дії воєнного стану законодавцем було введено спеціальний правовий режим для формування податкового кредиту з ПДВ за лютий-травень 2022 року.

Такий режим передбачав можливість включення до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів за відсутності зареєстрованих в ЄРПН ПН.

На думку відповідача, норми п. 32-2 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України не містять жодних додаткових умов чи обмежень щодо можливості формування платником податків податкового кредиту на підставі первинних документів по факту настання першої події.

Відповідач вважає, що в даній справі мова йде про несвоєчасну реєстрацію ПН № 2 від 22.04.2022 р., № 15 від 25.05.2022 р. Тому Позивач мав право самостійно звернутися до податкового органу для включення сум ПДВ за квітень, травень 2022 року до складу податкового кредиту на підставі наявних у нього первинних документівза цей період, незважаючи на відсутність зареєстрованих ПН в ЄРПН.

У зв`язку з цим, відповідач переконаний, що в спірному випадку відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок між допущеним Відповідачем порушенням вимог ПК України та відсутністю у Позивача можливості включити суму ПДВ до податкового кредиту.

Відповідач зазначає, що в наданій Позивачу індивідуальній податковій консультації її зміст зводиться до цитування норм податкового законодавства за відсутності чіткого та безумовного висновку, що Позивач втратив право на податковий кредит через дії Відповідача, у наданій ІПН відсутнє нормативне зазначення про спеціальний правовий режим для формування податкового кредиту з ПДВ.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Позивач стверджує, що внаслідок невиконання Відповідачем свого обов`язку з реєстрації спірних податкових накладних, у встановлений законодавством строк, Позивача було позбавлено на віднесення спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту. Таке нехтування Відповідачем свого обов`язку, призвело до завдання Позивачу збитків у заявленому розмірі.

Позивач зазначає, що відповідно до положень податкового законодавства, діючих у спірний період, встановлена можливість, а не обов`язок для суб`єктів господарювання формування податкового кредиту за операціями з придбання товарів/послуг на підставі наявних у платника податків первинних (розрахункових) документів у разі, якщо за такими операціями в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них.

Позивач наполягає, що саме порушення Відповідачем строків реєстрації податкових накладних №2 від 22.04.2022 на суму 7 895 846,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 315 974,40грн.); №15 від 25.05.2022 на суму 10 857 632,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 809 604,40грн.), позбавило Позивача права на податковий кредит, що мало наслідком завдання йому збитків у розмірі 3 125 579,80грн.

Позивач вказує, що платники ПДВ зобов`язані зареєструвати в ЄРПН ПН/РК, складені за операціями з постачання товарів/послуг, що здійснені протягом лютого-травня 2022 року, в такі терміни: для ПН/РК, складених до 30.04.2022 включно, в тому числі і зведених ПН за квітень 2022 року, що складаються у випадках, визначених ПКУ, граничним терміном реєстрації в ЄРПН є 14.07.2022; для ПН/РК, складених з 16.05.2022 по 31.05.2022, включаючи зведені ПН за травень 2022 року, які складаються у випадках, визначених ПКУ, граничним терміном реєстрації в ЄРПН є 15.06.2022.

На думку позивача, спірні податкові накладні: №2 від 22.04.2022 на суму 7 895 846,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 315 974,40грн.) мала б бути зареєстрована у термін до 15.07.2022; №15 від 25.05.2022 на суму 10 857 632,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 809 605,40грн.) у термін до 15.06.2022.

Позивач звертає увагу, що зупинення перебігу строку для реєстрації податкових накладних, жодним чином не позбавляло Відповідача права належним чином виконати свій обов`язок з реєстрації спірних ПН.

Також позивач вважає, що право на віднесення суми податку до податкового кредиту у АТ «ПІВДГЗК» виникає з дати реєстрації в ЄРПН податкової накладної та зберігається за ним протягом 365 календарних днів, АТ «ПІВДГЗК» на дату складання поданого позову втратило право на віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 3 125 579,80грн. до податкового кредиту у зв`язку з тим, що Відповідачем не своєчасно зареєстровано спірні ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є порушенням вимог Договору, Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної».

Позивач вказує, що Відповідач не виконав належним чином умов п.4.1 Договору та вимог ст.201 ПК України, що призвело до втрати Позивачем права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 3 125 579,80грн., тому неналежне виконання Відповідачем такого обов`язку фактично завдало Позивачеві збитків.

За таких обставин, на думку Позивача, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між недбалістю Відповідача щодо виконання визначеного Договором і законом обов`язку зареєструвати податкові накладні у визначений строк та неможливістю включення сум ПДВ (3 125 579,80грн.) до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками Позивача.

Позивач також зазначає, що позиція контролюючого органу, викладена в ІПК по - перше: повністю співпадає з позицією Позивача; по-друге: підтверджує факт втрати із-за несвоєчасних дій Відповідача, права на податковий кредит; по-третє: підтверджує факт завдання Відповідачем збитків Позивачу, почетверте: виснувано за результатом аналізу норм податкового законодавства, що регулюють процедуру формування ПК з урахуванням обставин даної справи та спеціального правового режиму для формування податкового кредиту з ПДВ.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Щодо зазначення Позивачем того, що п. 32-2 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, встановлював лише право, а не обов`язок платника податків включати суми ПДВ до податкового кредиту на підставі первинних документів, Відповідач з цим не погоджується та зазначає, що граматичний виклад цієї норми є імперативним: «тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року …. платники податку: включають до складу податкового кредиту…».

Відповідач наполягає, що норма не містить формулювань на кшталт «можуть включити», «мають право включити» тощо.

Відповідач наполягає, що пп. 69.1-1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України свідчить про інше встановлює обов`язок для платників ПДВ зареєструвати ПН, уточнити податковий кредит відповідно до фактично зареєстрованих ПН, саме факт реєстрації ПН визначає підставу для коригування податкового кредиту, задекларованого на підставі первинних документів.

На думку Відповідача, норма не покладає на покупця обов`язку автоматично зменшувати податковий кредит у випадку, якщо контрагент не зареєстрував ПН у граничний строк.

ДОДАТКОВІ ПОЯСНЕННЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач наполягає, що законодавцем, з урахуванням ситуації в Україні (військовий стан) та роботи ЄРПН, визначено чіткий порядок дій платників податків з виконання своїх обов`язків щодо реєстрації ПН виписаних лютим травнем 2022 року та формування ПК по таким ПН, та строки їх вчинення.

Так, у строк до 15.07.2022, Продавцю товарів/послуг продовжено час для реєстрації ПН, виписаних у період з лютого - по травень 2022 року, а Покупцю товарів/послуг надано право формування ПК на підставі наявних у нього первинних документів.

Після 15.07.2022 (при відсутності реєстрації ПН) у Продавця товарів/послуг виникає відповідальність за порушення строків реєстрації ПН, а у Покупця товарів/ послуг обов`язок з уточнення (приведення у відповідність) ПК, тобто виключення суми задекларованого ПК, не підтвердженого зареєстрованими ПН.

Позивач вказує, що Відповідач є платником податку, який мав можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, територіально зареєстрований та знаходився в одній місцевості з Позивачем м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, АТ «ПІВДГЗК» мало цілком обґрунтовані підстави вважати, що контрагент належним чином виконає свої обов`язки з реєстрації спірних ПН, що мало б наслідком для Товариства формування ПК, в порядку визначеному ПК України. Реалізація Позивачем свого права на формування ПК на підставі первинних документів, жодним чином не сприяла б підтвердженню задекларованого ПК, враховуючи недбале ставлення Відповідача до свого обов`язку з реєстрації спірних ПН у строк до 15.07.2022, так і фактична їх реєстрація зі спливом 2,8 років з дня виписки ПН.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність підстав для стягнення збитків у розмірі 3 125 579,80грн, завданих порушенням відповідачем обов`язку щодо з реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (Підрядник) укладено договір підряду №2021/д/УКС/1155 від 25.11.2021 (надалі - Договір).

Згідно п.15.4 Договору, в редакції Додаткової угоди №4 від 11.07.2023, строк дії Договору: початок з моменту підписання, закінчення 10 липня 2024 року.

Відповідно до п.1.1. Договору Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати у відповідності до кошторисної документації, що додається до цього Договору, роботи по об`єкту: «Реконструкція хвостосховища «Об`єднане» з нарощуванням дамб вище позн.+166,0м. Нарощування дамб позн.+176,0м» з капітального ремонту технологічних секцій №11-13 РЗФ-2 модернізація (далі Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані за цим Договором роботи.

Відповідно до п.4.1 Договору Підрядник зобов`язаний, зокрема, надавати податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНС ІНВЕСТ», зокрема, в квітні-травні 2022 року, було надано послуги на загальну суму у розмірі 18 753 478,80грн. (в т.ч. ПДВ 3 125 579,80грн.), які в подальшому були прийняті та оплачені АТ «ПІВДГЗК», що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт та платіжними інструкціями (а.с.34-53).

Відповідно до абз.4 п.4.1 Договору Підрядник зобов`язується надати податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач зазначає, що Відповідачем, в порушення умов Договору, зареєстровані податкові накладні було надано, зі спливом 2,8років з дня фактичного здійснення господарських операцій по Договору.

Відповідно до відомостей Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних від 03.03.2025 №717374 податкову накладну №2 від 22.04.2022 на суму 7 895 846,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 315 974,40грн.) зареєстровано 06.12.2024; податкову накладну №15 від 25.05.2022 на суму 10 857 632,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 809 604,40грн.) зареєстровано 13.01.2025. (а.с. 43, 52).

Позивач вказує, що 07.03.2022, набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 №2118-IX (далі Закон №2118 ІХ), яким підрозділ 10 розділу XX ПК України був доповнений п.69 згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування то в такому випадку платники податків звільняються від визначеної цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. Отже, для платників та контролюючих органів зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Законом «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 №2142-IX було внесено зміни до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

У зв`язку із набранням чинності 27.05.2022 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.03.2022 №2260-IX, підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України було викладено у такій редакції: «Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в «Єдиному реєстрі податкових накладних» до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Позивач вказує, що з прийняттям даного закону, з 27.05.2022 припинили дію норми зупинення строків щодо реєстрації податкових накладних, введені на підставі Закону №2118-IX у зв`язку із запровадженням воєнного стану, щодо осіб, які мають можливість такі обов`язки щодо реєстрації.

Позивач зазначає, що платники ПДВ зобов`язані зареєструвати в ЄРПН ПН/РК, складені за операціями з постачання товарів/послуг, що здійснені протягом лютого-травня 2022 року, в такі терміни: для ПН/РК, складених до 30.04.2022 включно, в тому числі і зведених податкових накладних за квітень 2022 року, що складаються у випадках, визначених Податковим кодексом України, граничним терміном реєстрації в ЄРПН є 14.07.2022; для ПН/РК, складених з 16.05.2022 по 31.05.2022, включаючи зведені податкових накладних за травень 2022 року, які складаються у випадках, визначених Податковим кодексом України, граничним терміном реєстрації в ЄРПН є 15.06.2022.

З урахування вищезазначених приписів законодавства, позивач вважає, що спірні податкові накладні: №2 від 22.04.2022 на суму 7 895 846,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 315 974,40грн.) мала б бути зареєстрована у термін до 15.07.2022; №15 від 25.05.2022 на суму 10 857 632,40грн. (в т.ч. ПДВ 1 809 605,40грн.) у термін до 15.06.2022.

Позивач вважає, що зупинення перебігу строку для реєстрації податкових накладних, жодним чином не позбавляло Відповідача права належним чином виконати свій обов`язок з реєстрації спірних ПН.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про відшкодування збитків у розмірі 3 705 271,40 грн. (а.с.58-65).

Позивач вказує, що, оскільки, реєстрація Відповідачем спірних податкових накладних здійснена з порушенням, визначеного ст.201 ПК України, строку, Позивача було позбавлено права на передбачений п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит, що призвело до завдання йому збитків у розмірі 3 125 579,80грн. Завдання збитків, стало підставою для звернення з дійсним позовом до суду, задля захисту порушених Відповідачем майнових прав Позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постанові КГС ВС від 06.03.2025 у справі № 917/2194/23, в якій суд зазначив наступне.

« 31. Предметом спору у цій справі було стягнення збитків, завданих порушенням контрагентом позивача обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

32. За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

33. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

34. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

35. Згідно з пунктом 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

36. Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

37. Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК України та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

38. Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

39. Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

40. Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

41. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі № 926/3347/22.

42. Відповідно до підпункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

43. 3а змістом пунктів 198.1 статті 198 цього Кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені І нараховані, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

44. За приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів І послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними І розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

45. Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

46. Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку - продавець товарів І послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

47. Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів / послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

48. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21, від 15.06.2023 у справі № 914/2524/21, від 22.01.2024 у справі № 906/267/23, на неврахуванні якого судом апеляційної інстанції наполягає скаржник.

49. У пункті 5.27 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 зазначено, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

50. Разом з тим, на відміну від вказаних скаржником справ, в яких Верховний Суд сформував наведені вище правові висновки, спірні правовідносини виникли в умовах правового режиму воєнного стану, а саме: у березні-квітні 2022 року, в якому були встановлені особливості адміністрування податку на додану вартість.

51. З метою реалізації необхідних заходів у зв`язку із введенням воєнного стану Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 03 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності о7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

52. Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

53. Підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

54. Законом України № 2142-IX від 24 березня 2022 року внесено зміни у підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме слова "трьох місяців" замінено словами "шести місяців".

55. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17 березня 2022 року, підрозділ 2 розділу XX ПК України був доповнений пунктом 32-2, згідно з яким тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, платники податку за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в ЄРПН постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, включають до складу податкового кредиту звітного періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Протягом шести місяців після припинення або скасування дії воєнного стану платники зобов`язані забезпечити реєстрацію в ЄРПН накладних всіх податкових накладних та розрахунків коригування, реєстрація яких відстрочена на період дії воєнного стану, а податковий кредит, задекларований платниками під час дії воєнного стану на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, підлягає обов`язковому уточненню (приведенню у відповідність) з урахуванням даних податкових накладних та розрахунків коригування, зареєстрованих у ЄРПН.

56. Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі- Закон № 2260-IX), який набрав чинності 27 травня 2022 року, внесені зміни до розділу XX ПК України, зокрема, пункт 32-2 підрозділу 2 викладено в редакції, згідно із якою тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в ЄРПН постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку: включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; отримувачі послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, у разі нарахування таким отримувачем послуг податку на додану вартість у складі податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за відповідний звітний (податковий) період, такі платники податку мають право на віднесення таких сум податку до податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання послуг, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

57. Також Законом № 2260-IX викладені в новій редакції абзац перший підпункту 69 та підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10, згідно із якою тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті" (абзац перший пункту 69).

58. Підпунктом 69.1 пункту 69 ПУ України визначено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 ст. 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

59. У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п. 46.2 ст. 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

60. Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

61. Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

62. Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

63. У разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

64. Платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

65. Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

66. Також пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України доповнено підпунктом 69.1-1 наступного змісту: "Платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних".

67. Отже, покупці (отримувачі) товарів (робіт, послуг) мають обов`язок уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, сформований на підставі первинних документів відповідно до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, у разі відсутності факту реєстрації їх контрагентами податкової накладної у зазначені строки. Норми пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України не містять жодних додаткових умов чи обмежень щодо можливості формування платником податків податкового кредиту на підставі первинних документів по факту настання першої події.

68. На період дії воєнного стану законодавцем введено спеціальний правовий режим для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий-травень 2022 року, що передбачає можливість включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів за відсутності зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.

69. Такий правовий висновок наведений у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 160/1604/23, від 22.05.2024 у справі №280/6669/22.

70. Як зазначалося вище на позивача покладений доведення причинного зв`язку як обов`язкового елементу відповідальності за заподіяні збитки, що полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а відповідні збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

71. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. Водночас причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди (див. висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 20.01.2021 у справі № 197/1330/14-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 335/6977/22).»

Отже, відповідно до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, позивач мав право самостійно звернутися до податкового органу для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту на підставі наявних первинних (розрахункових) документів, навіть за відсутності зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. У цей період законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації податкових накладних відповідачем, що дозволяло позивачу здійснити необхідні дії для отримання податкового кредиту самостійно. Зазначені обставини виключають наявність такого обов`язкового елементу деліктної відповідальності як причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на те, що у даній справі йдеться про податкові накладні за квітень-травень 2022 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Щодо посилання позивача у відповіді на відзив на те, що відповідно до положень податкового законодавства, діючих у спірний період, була встановлена можливість, а не обов`язок для суб`єктів господарювання формування податкового кредиту за операціями з придбання товарів/послуг на підставі наявних у платника податків первинних (розрахункових) документів у разі, якщо за такими операціями в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, суд зазначає, що позивач, знаючи про такі зміни в законодавстві та зважаючи на відсутність своєчасної реєстрації відповідачем податкових накладних мав цілком обґрунтовані підстави для того, щоб скористатися своїм правом на включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів за відсутності зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.

Суд також не приймає посилання позивача на лист Державної податкової служби України (індивідуальної податкової консультації), який був наданий позивачем в якості доказів (а.с.56-57) у зв`язку з тим, що індивідуальна податкова консультація, надана податковим органом, не може бути покладена в основу судового рішення, оскільки норми Закону в даному випадку є чіткими та однозначними. Лист Державної податкової служби України не є нормативним актом і не виступає джерелом права, тому посилання на нього не має жодних правових наслідків у межах даної справи.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" про стягнення збитків у розмірі 3 125 579,80 грн. відмовити.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 26.06.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко