ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/17754/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю.А.,

представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_5,

відповідача - не з`явився,

третьої особи-1 - Єлисеєв Є.В.,

третьої особи-2 - не з`явився,

третьої особи-3 - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

від 14.01.2025

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Компанія "ДЖИ-ЕН-ТІ Трейд при дубайській багатопрофільній товарно-сировинній біржі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу № 929/5 від 10.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ № 929/5 від 10.03.2023 є незаконним та прийнятий з порушенням Порядку про розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015, та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" () № б/н від 04.01.2023;

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань. нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" ().

01 березня 2023 року о 16 годині 18 хвилин приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було вчинено реєстраційну дію № 050057651 "Внесення рішення про заборону вчинення реєстраційних дій".

Також 01 березня 2023 року о 17 годині 36 хвилин приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено реєстраційну дію № 051057651 "Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта", внаслідок якої було внесено наступні відомості:

" ОСОБА_3 (діє з моменту набрання законної сили Постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 року по справі №914/257/23 до скасування заходів забезпечення позову по справі № 914/257/23);

Керівник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (Судовим рішенням зупинено дію рішення одноосібного учасника ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" №б/н від 04.01.2023 року про призначення (обрання на посаду) Генерального директора Товариства з 20.12.2022 року ОСОБА_2 та про надання ОСОБА_2 право підпису усіх документів від імені Товариства з 20.12.2022 року, про припинення повноваження Генерального директора Товариства ОСОБА_3 з 19.12.2022 року, про звільнення ОСОБА_3 з роботи з посади директора Товариства (розірвати трудовий договір) з 19.12.2022 року на підставі пункту 5 ст.41 Кодексу законів про працю України, з моменту набрання законної сили Постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 року по справі №914/257/23" до скасування заходів забезпечення позову по справі №914/257/23);

Місцезнаходження Товариства: 79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10 (судовим рішенням зупинено дію рішення одноосібного учасника ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" №б/н від 04.01.2023 року про зміну місцезнаходження Товариства з "Україна, 65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Головатого отамана, будинок 67/69" на "79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10", з моменту набрання законної сили Постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 року по справі №914/257/23 до скасування заходів забезпечення позову по справі №914/257/23).) - керівник"."

07 березня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на реєстраційну дію № 051057651, проведену державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 (надалі - Скарга), в якій просив:

- провести перевірку правомірності проведених реєстраційної дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6;

- скасувати реєстраційну дію від 01.03.2023 № 051057651 вчинену державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6;

- застосувати санкцію до державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у вигляді блокування/анулювання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Скарга мотивована тим, що оскаржуваною реєстраційною дією порушено права ОСОБА_2 , шляхом протиправним усуненням з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" і повернуто керівника, якого рішенням одноосібного учасника товариства було звільнено.

Наказом Міністерства юстиції України від 10.03.2023 скаргу ОСОБА_2 від 02.03.2023 розглянуто невідкладно без розгляду її колегіально та задоволено, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 01.03.2023 № 051057651 "Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта", проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", тимчасово блоковано приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 3 місяці, виконання пункту 2 означеного наказу покладено на Офіс протидії рейдерству, виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Вказаний наказ Міністерства юстиції України мотивовано відсутністю у приватного нотаріуса ОСОБА_6 законних підстав для проведення оскаржуваної реєстраційної дії щодо зміни місцезнаходження, керівника та інформації для здійснення зв`язку з товариством на підставі рішення суду, яким, зокрема, зупинено дію рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" № б/н від 04.01.2023, оскільки приватний нотаріус ОСОБА_6 повинен був відмовити у державній реєстрації з підстав, що визначені пунктами 2 та 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 (провадження № ЗД/380/1/23), що залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023, задоволено заяву Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNT Trade DMCC) про забезпечення позову до подання позовної заяви, та застосовані заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, зокрема, шляхом:

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", в тому числі, але не виключно, заборони вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл".

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", на підставі зазначеної ухвали 06.01.2023 державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію № 048057651 "Внесення рішення про заборону вчинення реєстраційних дій".

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі № 757/321/23-к задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора, про накладення арешту на майно та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001431 від 22.12.2022 на, зокрема:

- 100% корпоративних прав у вигляді часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" із встановленням обмежень щодо розпорядження корпоративними правами шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, про зміну складу та часток засновників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи.

На підставі зазначеної ухвали приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. як реєстратором 27.01.2023 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" було вчинено реєстраційну дію № 049057651 "Внесення рішення про заборону вчинення реєстраційних дій".

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/17754/23 позов задоволений повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- станом як на момент подання скарги, так і на момент розгляду скарги Міністерством юстиції України, у ОСОБА_2 були відсутні повноваження діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" з огляду на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023, якою вжито заходи забезпечення позову у справі № 914/257/23 шляхом, зокрема зупинення дії рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" () № б/н від 04.01.2023, яким призначено ОСОБА_2 на посаду генерального директора;

- зазначена постанова Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 була чинна і не скасована у встановленому порядку ані станом на момент подання Скарги, ані на момент її розгляду по суті;

- таким чином, ОСОБА_2 не був належним суб`єктом звернення із Скаргою до Міністерства юстиції України, оскільки не мав права діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", як керівник цього підприємства, тобто як особа чиї права є порушеними, так як станом на дату подання відповідної Скарги дія рішення загальних зборів товариства від 04.01.2023 про його призначення керівником була зупинена постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 про забезпечення позову, а отже Міністерство юстиції України було зобов`язане залишити скаргу ОСОБА_2 без розгляду на підставі пункту 6 статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та пункту 5 Порядку;

- натомість, за наявності підстав для залишення Скарги без розгляду, наказом Міністерства юстиції України від 10.03.2023 скаргу ОСОБА_2 від 02.03.2023 розглянуто невідкладно без розгляду її колегіально та задоволено;

- спірний наказ Міністерства юстиції України мотивовано відсутністю у приватного нотаріуса ОСОБА_6 законних підстав для проведення оскаржуваної реєстраційної дії щодо зміни місцезнаходження, керівника та інформації для здійснення зв`язку з Товариством на підставі рішення суду, яким, зокрема зупинено дію рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" № б/н від 04.01.2023, оскільки приватний нотаріус ОСОБА_6 повинен був відмовити у державній реєстрації з підстав, що визначені пунктами 2 та 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";

- однак, як вбачається з матеріалів справи, реєстраційні дії вчинені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з метою державної реєстрації постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 про забезпечення позову, що відповідає приписам пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";

- судом зазначено, що стаття 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання. Також, відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України;

- наведене у сукупності свідчить, що реєстраційні дії вчинені під час виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 відповідно до статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

- посилання відповідача як у відзиві на позовну заяву, так і у спірному наказі на пункт 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у даному випадку не є релевантним до спірних правовідносин, оскільки реєстраційні дії вчинялись на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, було чинним на момент як вчинення реєстраційної дії, так і подання Скарги і її розгляду по суті, та відповідно було обов`язковим до виконання;

- також, як у відзиві на позовну заяву, так і у спірному наказі, як на підставу для скасування вчинення реєстраційної дії, відповідач зазначає про наявність підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії з огляду на приписи пункту 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Однак, ані спірний наказ, ані відзив на позовну заяву не містять жодного як переліку, так і посилання на документи чи відомості, які були подані для державної реєстрації не в повному обсязі;

- з огляду на викладене, наказ Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023 про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" від 01.03.2023 №051057651 є необґрунтованим, а тому є протиправним і підлягає скасуванню, що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог.

Постановою від 14.01.2025 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/17754/23. Ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

- фактично скарга до Міністерства юстиції України була подана ОСОБА_2 особисто, а не від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл";

- в обґрунтування порушення своїх прав ОСОБА_4 зазначав про те, що вчиненою реєстраційною дією його протиправно усунуто з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" і повернуто керівника, якого рішенням одноосібного учасника товариства було звільнено;

- оскільки вимоги Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачають, що кожна особа, чиї права були порушені внаслідок вчинених суб`єктом державної реєстрації дій, бездіяльності або прийнятих рішень, має право на звернення до Міністерства юстиції України, його територіальних органів з відповідною скаргою, а ОСОБА_4 обґрунтував наявність свого порушеного права вчиненою реєстраційною дією, а саме усунення з посади керівника товариства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави як для повернення Скарги відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", так і для залишення Скарги без розгляду по суті відповідно до частини 6 статті 34 вказаного Закону;

- не дивлячись на наявні судові заборони державним реєстраторам, в тому числі і нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо товариства, в тому числі, але не виключно, вносити зміни до відомостей про юридичну особу, про зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені товариства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, приватний нотаріус ОСОБА_6 01.03.2023 о 17 годині 36 хвилин вчинив оскаржувану дію, якою вніс зміни, зокрема, що керівника юридичної особи та її місцезнаходження;

- приватний нотаріус був зобов`язаний відмовити у державній реєстрації на підставі пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки на момент вчинення оскарженої реєстраційної дії в ЄДР містились відомості про судові рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій, зокрема, про ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 (провадження № ЗД/380/1/23), ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі № 757/321/23-к, про постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23;

- на момент вчинення оспорюваної реєстраційної дії були чинними ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 (провадження № ЗД/380/1/23) та постанова Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23, якими також заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій держаних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл";

- тому відповідачем правомірно розглянуто Скаргу по суті та прийнято наказ № 929/5 від 10.03.2023, яким скасовано реєстраційні дії, вчинені під час наявності судового рішення про заборону їх проведення. Такий наказ відповідача є правомірним, прийнятим у відповідності до законодавчих вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у даній справі.

Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункти 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- наявністю правових підстав для відступу від правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.11.2021 у справі № 904/2354/20 та від 25.06.2024 у справі № 910/10417/22 шляхом доповнень до них в частині не розповсюдження дії такого правового висновку на випадки, коли державна реєстрація проводиться на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та викладає свої доводи та мотиви такого відступлення;

- відсутністю правових висновків Верховного Суду у подібних спорах щодо питання застосування:

- положень абзацу 5 частини 4 статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та положень частини 6 статті 34 цього Закону в частині можливості/неможливості оскарження реєстраційних дій, вчинених відносно юридичної особи до Міністерства юстиції України, керівником, повноваження якого були припиненні згідно із судовим рішенням про забезпечення позову;

- пункту 2 частини 1 статті 28 та пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в частині можливості/неможливості проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі судового рішення, що набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі при наявності відомостей про судові рішення щодо заборони реєстраційних дій (у тому числі тих, що були зареєстровані в державному реєстрі).

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

17 червня 2025 року, до початку судового засідання, на електронну адресу Суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У судовому засіданні 17.06.2025 Судом розглянуто вказане клопотання Міністерства юстиції України та протокольною ухвалою Суду від 17.06.2025 таке клопотання залишено без розгляду.

5. Позиція Верховного Суду

Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Здійснюючи касаційне провадження Суд зазначає таке.

Спірні правовідносини у цій справі з огляду на їх суть (предмет та підстави позову) та суб`єктний склад учасників справи є правовідносинами, що виникли у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (тут і надалі - в редакції, чинній станом на момент розгляду відповідачем Скарги та дату видачі спірного наказу) до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин 1-3, 6 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема, на: 1) проведені державним реєстратором реєстраційні дії; рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про залишення скарги без розгляду по суті.

Відповідно до частини 10 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

25 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1128, якою затвердив Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Згідно з пунктом 9 Порядку під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом (пункт 14 Порядку).

Отже, розгляд скарг у сфері державної реєстрації належить до виключних повноважень Міністерства юстиції України та його територіальних органів, за результатами якого приймається відповідне мотивоване рішення.

Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, і це узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.03.2023 у справі № 910/574/22, в порядку статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Міністерства юстиції України, його територіальних органів за захистом порушеного права може звернутися кожна особа, чиї права були порушені внаслідок вчинених суб`єктом державної реєстрації дій, бездіяльності або прийнятих рішень.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.10.2023 у справі № 910/7381/22 аналізував питання щодо можливості подання «колишнім» директором товариства скарги до Міністерства юстиції України щодо вчинення реєстраційних дій відносно товариства. У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що «колишній» директор товариства є особою, права та інтереси якої можуть порушуватися по факту вчинення реєстраційних дій щодо товариства, відповідно, що така особа може бути належним заявником скарги у сфері державної реєстрації в Міністерстві юстиції України.

До подібного висновку дійшов й Верховний Суд у постанові від 22.01.2025 у справі № 910/1686/24, в якій зазначено, що саме в результаті вчинення спірних реєстраційних дій особу було усунуто з посади керівника приватного підприємства, внаслідок чого така особа була позбавлена можливості реалізувати свої повноваження, якими була наділена як директор (керівник) приватного підприємства, зокрема, здійснювати представництво та приймати відповідні рішення. Отже, вказана особа могла звертатися за оскарженням спірних реєстраційних дій щодо товариства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Скарга до Міністерства юстиції України була подана ОСОБА_2 особисто, а не від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", і в обґрунтування порушення своїх прав ОСОБА_4 зазначав про те, що вчиненою реєстраційною дією його протиправно усунуто з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", і повернуто керівника, якого рішенням одноосібного учасника Товариства було звільнено.

Тобто, судом апеляційної інстанції було встановлено, що станом на дату звернення ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України зі Скаргою в порядку статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та станом на дату видачі відповідачем спірного наказу права ОСОБА_2 були порушені незаконними реєстраційними діями приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 01 березня 2023 року.

Таким чином, враховуючи, що вимоги Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачають, що кожна особа, чиї права були порушені внаслідок вчинених суб`єктом державної реєстрації дій, бездіяльності або прийнятих рішень, має право на звернення до Міністерства юстиції України, його територіальних органів з відповідною скаргою, а ОСОБА_4 обґрунтував наявність свого порушеного права вчиненою реєстраційною дією, а саме усунення з посади керівника Товариства, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у Міністерства юстиції України були відсутні підстави як для повернення Скарги відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 34 вказаного Закону, так і для залишення Скарги без розгляду по суті відповідно до частини 6 статті 34 зазначеного Закону.

У пункті 2 частини 2 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" зазначено, що Державний реєстратор: 1) приймає документи; 1-1) встановлює черговість розгляду поданих документів для державної реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 3-1) під час проведення реєстраційних дій у випадках, передбачених цим Законом, обов`язково використовує відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів; 3-2) перевіряє дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, за допомогою Єдиного реєстру довіреностей; 3-3) перевіряє використання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені документи, що подаються для здійснення реєстраційних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (частина 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Частиною 2 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, відповідно до пунктів 5, 6 включає: перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації - у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для прийняття Міністерством юстиції України спірного наказу стало те, що приватний нотаріус не мав законних підстав для проведення оскаржуваної реєстраційної дії щодо зміни місцезнаходження, керівника та інформації для здійснення зв`язку з Товариством на підставі рішення суду, яким, зокрема, зупинено дію рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" від 04.01.2023, оскільки приватний нотаріус ОСОБА_6 повинен був відмовити у державній реєстрації з підстав, що визначені пунктами 2 та 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Також, Міністерство юстиції України виходило з того, що приватний нотаріус повинен був відмовити у державній реєстрації на підставі пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки в ЄДР містяться відомості про судові рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій, зокрема, про ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 у справі № 3Д/380/1/23, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі № 757/321/23-к про накладення арешту на майно, та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23.

З зазначених підстав відповідач дійшов висновку, що проведена приватним нотаріусом реєстраційна дія від 01.03.2023 № 051057651 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" має очевидні порушення закону.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, Верховний Суд у справі № 904/2354/20 зробив висновок про те, що наявність ухвали про забезпечення позову, якою заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій держаних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є безумовною підставою для скасування запису незалежно від того чи була в Єдиному державному реєстрі заборона на момент вчинення дії.

Таким чином, зважаючи на зазначені висновки Верховного Суду, та встановивши, що приватний нотаріус був зобов`язаний відмовити у державній реєстрації на підставі пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки на момент вчинення оскарженої реєстраційної дії в ЄДР містились відомості про судові рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Міністерством юстиції України правомірно розглянуто Скаргу по суті та прийнято наказ № 929/5 від 10.03.2023 відповідно до законодавчих вимог.

Щодо доводів скаржника та підстав касаційного оскарження, Суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження з посиланням на пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.11.2021 у справі № 904/2354/20 та від 25.06.2024 у справі № 910/10417/22, про те, що наявність ухвали про забезпечення позову, якою заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій держаних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є безумовною підставою для скасування запису незалежно від того чи була в Єдиному державному реєстрі заборона на момент вчинення дії.

Так, на думку скаржника, в силу обов`язковості судового рішення, закріплене в Конституції України необхідно відступити від зазначених висновків, шляхом викладення доповнень до них в частині їх не розповсюдження на випадки, коли державна реєстрація проводиться на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Тобто наявність ухвали про забезпечення позову, якою заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій держаних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань може бути безумовною підставою для скасування запису незалежно від того чи була в Єдиному державному реєстрі заборона на момент вчинення дії, крім випадків, коли така реєстрація проводиться на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Так, Верховний Суд у справі № 904/2354/20 зробив висновок про те, що наявність ухвали про забезпечення позову, якою заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій держаних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є безумовною підставою для скасування запису незалежно від того чи була в Єдиному державному реєстрі заборона на момент вчинення дії.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2024 у справі № 910/10417/22 зробив посилання на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 904/2354/20.

У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції, зазначаючи про правомірність розгляду Міністерством юстиції України Скарги та прийняття наказу № 929/5 від 10.03.2023, вказав, що приватний нотаріус був зобов`язаний відмовити у державній реєстрації на підставі пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки на момент вчинення оскарженої реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містились відомості про судові рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій, зокрема, про ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 (провадження № ЗД/380/1/23), ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі № 757/321/23-к, про постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, згідно із нормою пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права у подібних правовідносинах з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові; (2) скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від такого висновку.

У цьому контексті суд враховує, що відступленням від висновку є повна відмова Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизація попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16).

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є, зокрема: 1) зміна законодавства (існують випадки, за яких зміна законодавства не дозволяє суду однозначно дійти висновку, що зміна судової практики можлива без відступу від раніше сформованої правової позиції); 2) ухвалення рішення Конституційним Судом України; 3) нечіткість закону (невідповідності критерію "якість закону"), що призвело до різного тлумаченням судами (палатами, колегіями) норм права; 4) винесення рішення Європейським судом з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; 5) зміни у праворозумінні, зумовлені: розширенням сфери застосування певного принципу права; зміною доктринальних підходів до вирішення складних питань у певних сферах суспільно-управлінських відносин; наявністю загрози національній безпеці; змінами у фінансових можливостях держави.

Таким чином, причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту. Водночас, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховного Суду суд повинен мати ґрунтовні підстави: попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, який є сталим і послідовним щодо причин для відступу.

Європейський суд з прав людини у пункті 70 рішення від 18.01.2001 у справі Chapman v. the United Kingdom наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави. Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

Проте, звертаючись з касаційною скаргою на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник вмотивовано не обґрунтував необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах від 11.11.2021 у справі № 904/2354/20 та від 25.06.2024 у справі № 910/10417/22, не навів змістовного обґрунтування мотивів і причин такого відступлення, а також не навів вагомих та достатніх аргументів, які б свідчили про помилковість такого висновку.

При цьому, Суд зауважує, що, як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23, на підставі якої здійснювались відповідні реєстраційні дії, було вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" () № б/н від 04.01.2023;

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань. нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" ().

Тобто, зазначеною постановою від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 Західний апеляційний господарський суд не зобов`язував реєстратора вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань нові відомості щодо керівника товариства та його місцезнаходження.

Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції, приватний нотаріус ОСОБА_6 01.03.2023 о 17 годині 36 хвилин вчинив оскаржувану дію, якою вніс зміни, зокрема, що керівника юридичної особи та її місцезнаходження, за наявності відомостей про судові рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій, та з огляду на формулювання, наведені у постанові Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23.

Таким чином доводи скаржника про те, що скасовані спірним наказом Міністерства юстиції України реєстраційні дії були вчинені приватним нотаріусом ОСОБА_6 на виконання судового рішення (постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23) є необґрунтованими.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваного судового рішення з цієї підстави.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд зазначає таке.

За змістом пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтуванням необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Отже, формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що відсутні висновки Верховного Суду у подібних спорах щодо питання застосування:

- положень абзацу 5 частини 4 статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та положень частини 6 статті 34 цього Закону в частині можливості/неможливості оскарження реєстраційних дій, вчинених відносно юридичної особи до Міністерства юстиції України, керівником, повноваження якого були припинені згідно з судовим рішенням про забезпечення позову;

- пункту 2 частини 1 статті 28 та пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в частині можливості/неможливості проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі судового рішення, що набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі при наявності відомостей про судові рішення щодо заборони реєстраційних дій (у тому числі тих, що були зареєстровані в державному реєстрі).

Водночас, як зазначалось вище, реєстраційні дії, не були вчинені приватним нотаріусом ОСОБА_6 на виконання судового рішення (постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23), оскільки зазначеною постановою Західний апеляційний господарський суд не зобов`язував реєстратора вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань нові відомості щодо керівника товариства та його місцезнаходження.

Також Суд зазначає, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 914/257/23 не були припинені повноваження керівника відповідного товариства, а лише було зупинено дію рішення одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" () № б/н від 04.01.2023, у тому числі про обрання такого керівника. Тобто, було зупинено повноваження певного керівника, а не припинено його повноваження.

До того ж, як встановлено судом апеляційної інстанції, фактично Скарга до Міністерства юстиції України була подана ОСОБА_2 особисто, а не від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл", і в обґрунтування порушення своїх прав ОСОБА_4 зазначав про те, що вчиненою реєстраційною дією його протиправно усунуто з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл".

Таким чином наведені у касаційній скарзі доводи (обґрунтування підстав для формування висновків Верховного Суду) фактично стосуються необхідності переоцінки доказів, тобто зводяться до заперечення обставин, встановлених судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у справі.

Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення, оскільки згідно з імперативними приписами статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.

До того ж встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.

Інших виключних випадків касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржником у касаційній скарзі не зазначено.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції без змін.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 910/17754/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді І.Д. Кондратова

О.А. Кролевець