РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2025Справа № 910/1462/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Блажівської О.Є., за участю секретаря судового засідання - Демидової А.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи №910/1462/25

за позовом Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; )

до Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» (02094, місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8; )

про стягнення 1 825 914, 66 грн,

за участю представників:

від позивача - Самелюк К. О.,

відповідача - не з`явився,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулася Київська міська рада (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою по пров. Гната Хоткевича, 8, у Дніпровському районі міста Києва площею 1,2041 га з кадастровим номером :66:237:0007 згідно договору оренди земельної ділянки від 21.04.2004 року у сумі 1 825 914, 66 грн., у тому числі пеня 85 639, 03 грн., що виник станом на 02.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.01.2003 Київська міська рада прийняла рішення № 245/405 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею».

Пунктом 7 означеного рішення Київська міська рада вирішила затвердити проект відведення земельної ділянки закритому акціонерному товариству «Укрмонтажспецкомплект» для експлуатації та обслуговування складської бази у пров. Червоногвардійському, 8 у Дніпровському районі м. Києва.

Передати закритому акціонерному товариству «Укрмонтажспецкомплект», за умови виконання п. 7.1 цього рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 1,21 га для експлуатації та обслуговування складської бази у пров. Червоногвардійському, 8 у Дніпровському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

21.04.2004 на підставі вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «Укрмонтажспецкомплект» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.05.2004 за № 66- 6-00152.

Згідно договору об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером :66:237:0007, розмір ділянки 1,2041 га, по провулку Червоногвардійський, 8 у Дніпровському районі м. Києва.

Згідно підпункту 3.1. договору оренди земельної ділянки строк дії договору до 12.05.2029, що підтверджується відомостями з Державного земельного кадастру станом на 28.11.2022.

19.02.2016 розпорядженням Київського міського голови № 125/1 «Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві» перейменовано провулок Червоногвардійський на провулок Гната Хоткевича (п.77 додатку до розпорядження).

Згідно п. 4.11 договору оренди земельної ділянки контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює районний податковий орган за місцем розташування земельної ділянки.

Пунктом 4.1. договору оренди земельної ділянки сторони погодили, що визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.

Згідно п. 4.2. договору оренди земельної ділянки річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 4 (чотирьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки.

У випадку, коли земельна ділянка або її частина передається орендарем у суборенду, орендна плата встановлюється у розмірі 10 (десяти) відсотків від її нормативної грошової оцінки (п. п. 4.3 договору оренди земельної ділянки).

У випадку, коли орендар передає в суборенду будівлі, споруди або їх частини та одночасно передає в суборенду земельну ділянку або її частину, на якій розташовані передані в оренду будівлі, споруди або їх частини, орендна плата встановлюється у розмірі 10 (десяти) відсотків від її нормативної грошової оцінки (п. п. 4.4 договору оренди земельної ділянки).

Орендна плата вноситься Орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Зміна отримувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися Орендодавцем в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього Договору. Орендар зобов`язується уточнювати банківські реквізити і назву отримувача орендної плати (п. п. 4.6 - 4.8 договору оренди земельної ділянки).

Отже, умовами договору сторони погодили, що орендар самостійно розраховує розмір орендної плати та вносить її на рахунок орендодавця щомісяця.

Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві від 13.11.2024 № 34060/5/26-15-13- 01-05 у приватного акціонерного товариства «Укрмонтажспецкомплект» обчислюється заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :66:237:0007 в сумі 1 825 914,66 грн., у тому числі пеня 85 639,03 грн., дата виникнення боргу 02.10.2023.

Сума заборгованості щодо податкового боргу по орендній платі за землю обчислена контролюючим органом станом на 07.11.2024.

Метою укладання договору оренди земельної ділянки для Київської міської ради було отримання орендної плати за користування цією ділянкою ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект», однак товариством не виконуються умови договорів, що є підставою для стягнення заборгованості за рішенням суду.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів ст. 178 ГПК України не скористався та не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення ухвали суду, у визначений спосіб, шляхом: зазначення відомостей про наявність/відсутність в сторін електронного кабінету; доказів надсилання копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

14.02.2025 через систему «Електронний Суд» представником Київської міської ради подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

19.02.2025 через систему «Електронний Суд» від Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» надійшла заява про вступ як представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 18.03.2025.

13.03.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» надійшла заява, в якій представник позивача просить забезпечити його участь у судовому засіданні, яке призначене на 19.03.2025 о 16:00 год. та у всіх інших судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13.03.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» подано заяву про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2025 заяву представника Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено участь представника Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» Босенка Олександра Михайловича розгляді справи № 910/1462/25 у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за електронною адресою для - ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон: НОМЕР_1 .

У судове засідання 19.03.2025 з`явився представник позивача та відповідача; надали усні пояснення щодо предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2025 відкладено підготовче судове засідання у справі на 23.04.2025.

У судове засідання 23.04.2025 з`явився представник позивача.

Представник відповідача 1 у судове засідання 23.04.2025 не прибув. Ухвала суду від 20.03.2025 була направлена відповідачу та його представнику в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми, про що свідчить довідки про доставку електронного листа.

23.04.2025 після закінчення судового засідання о 12 год. 06 хв. через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про припинення повноважень представника.

У судовому засіданні 23.04.2025 судом запропоновано надати представнику позивача підтвердження сплати чи не сплати коштів за договором оренди відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 21.05.2025.

09.05.2025 через систему «Електронний Суд» від Київської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів.

21.05.2025 у судове засідання з`явився представник позивача, щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, не заперечував.

Відповідач (представник) у судове засідання не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчить довідка про доставлення електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи. Від відповідача та/чи його представника клопотань/заяв про відкладення розгляду справи та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 21.05.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано. Клопотань/заяв від відповідача та/чи представника про розгляд справи за його відсутності не було подано до канцелярії суду чи через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11.06.2025.

11.06.2025 у судове засідання з`явився представник позивача.

11.06.2025 у судове засідання не з`явився відповідач (представник). Ухвала Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчить довідка про доставлення електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи. Від відповідача (представника) клопотань/заяв про відкладення розгляду справи та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 11.06.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано. Клопотань/заяв від відповідача (представника) про розгляд справи за його відсутності не було подано до канцелярії суду чи через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

11.06.2025 у судове засідання з`явився представник позивача.

11.06.2025 у судове засідання не з`явився відповідач (представник відповідача). Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та не надав.

11.06.2025 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

11.06.2025 у судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

30.01.2003 Київська міська рада прийняла рішення № 245/405 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею».

Пунктом 7 означеного рішення Київська міська рада вирішила затвердити проект відведення земельної ділянки закритому акціонерному товариству «Укрмонтажспецкомплект» для експлуатації та обслуговування складської бази у пров. Червоногвардійському, 8 у Дніпровському районі м. Києва.

Передати закритому акціонерному товариству «Укрмонтажспецкомплект», за умови виконання п. 7.1 цього рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 1,21 га для експлуатації та обслуговування складської бази у пров. Червоногвардійському, 8 у Дніпровському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

21.04.2004 на підставі вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «Укрмонтажспецкомплект» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.05.2004 за № 66- 6-00152.

Згідно умов Договору оренди земельної ділянки від 21.04.2024 року, Київська міська рада (далі-Орендодавець) та Закрите акціонерне товариство «Укрмонтажспецкомплект» (далі-Орендар) уклали договір оренди земельної ділянки (далі-Договір) про те, що згідно умов п. 1.1 даного Договору, Орендодавець, на підставі п. 7 рішення Київської міської ради від 30.01.2003 р. за №245/405, за Актом приймання-передачі передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Пунктом 2.1, пунктом 2.2 Договору визначено, що Об`єктом оренди відповідно до цього Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - пров. Червоногвардійський, 8 у Дніпровському району м. Києва; розмір - 1, 2041 га; цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази; кадастровий номер - :66:237:0007. Згідно з довідкою Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 11.03.2004 р. №264 нормативна грошова оцінка Земельної ділянки становить 6 352 365 грн 74 коп.

Згідно п. 3.1 Договору оренди земельної ділянки, договір укладено на 25 років.

Умовами Договору оренди земельної ділянки встановлено, зокрема, пунктом 4.1 визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі. Пунктом 4.2 зазначено, що річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 4 відсотків від її нормативної грошової оцінки. У випадку, коли Земельна ділянка або її частина передається Орендарем у суборенду,орендна плата встановлюється у розмірі 10 відсотків від її нормативної грошової оцінки (п. 4.3). У випадку, коли Орендар передає в оренду будівлі, споруди або їх частини та одночасно передає у суборенду Земельну ділянку або її частину, на якій розташовані передані в оренду будівлі, споруди або їх частини, орендна плата встановлюється у розмірі 10 відсотків від її нормативної грошової оцінки (п. 4.4). Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України (п. 4.6). Орендна плата вноситься Орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок (п. 4.7).

Відповідно до п. 6.1 Договору, передача Земельної ділянки здійснюється за Актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації цього Договору.

Згідно умов Договору оренди земельної ділянки, пунктом 8.4 визначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно вносити оренду плату.

Згідно з листа Головного управління ДПС у м. Києві від 13.11.2024 № 34060/5/26-15-13- 01-05 та інформації щодо податкового боргу із орендної плати за землю станом на 07.11.2024 у приватного акціонерного товариства «Укрмонтажспецкомплект» обчислюється заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :66:237:0007 в сумі 1 825 914,66 грн., у тому числі пеня 85 639,03 грн., дата виникнення боргу 02.10.2023.

Згідно матеріалів справи, до яких долучений представником позивача лист ГУ ДПС у місті Києві від 06.05.2025 №14178/5/26-15-13-03-07, де відображені відомості щодо нарахування заборгованості за договором оренди згідно поданих податких декларацій та розрахунок нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання.

Станом на дату звернення позивача до суду, за відповідачем - Приватним акціонерним товариством «Укрмонтажспецкомплект» обліковується заборгованість згідно Договору оренди земельної ділянки у розмірі 1 740 275 грн 63 коп, пеня у розмірі 85 639 грн 03 коп. Разом заборгованість відповідача перед позивачем становить - 1 825 914 грн 66 коп.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи, а саме копії: договору оренди земельної ділянки від 21.04.2024 року, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який сформований станом на 31.01.2025, лист Головного управління ДПС у м. Києві від 13.11.2024 № 34060/5/26-15-13- 01-05, який містить інформацію щодо податкового боргу із орендної плати за землю станом на 07.11.2024 у приватного акціонерного товариства «Укрмонтажспецкомплект» обчислюється заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :66:237:0007 в сумі 1 825 914,66 грн., у тому числі пеня 85 639,03 грн., дата виникнення боргу 02.10.2023, лист ГУ ДПС у місті Києві від 06.05.2025 №14178/5/26-15-13-03-07, де відображені відомості щодо нарахування заборгованості за договором оренди згідно поданих податких декларацій та розрахунок нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання, судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умови договору, щодо яких має бути досягнута згода, не повинні суперечити законодавчо визначеним умовам, за яких такий договір може бути укладений (стаття 6 ЦК України). У протилежному випадку правочин (його окремі умови), що не відповідає закону, не створює правових наслідків, на які він спрямовувався, оскільки застосування імперативної норми закону не може залежати від волі приватних осіб. У цьому висновку Велика Палата Верховного Суду звертається mutatis mutandis до власних висновків, викладених у підпункті 8.41 постанови від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16, підпункті 7.2.6 постанови від 08.08.2021 у справі № 906/1336/19 та пункті 181 постанови від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

За ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що 21.04.2024 між Київської міською радою та Закритим акціонерним товариством «Укрмонтажспецкомплект» укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:66:237:0007.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором, у частині повної та своєчасної сплати оренди, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 1 740 275 грн 63 коп основної заборгованості та 85 639 грн 03 коп. пені.

Статтею 140 Конституції України проголошено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

За приписами ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, Київська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до приписів Податкового кодексу України (надалі - ПК України) контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи (п. п. 41.1.1 п. 41.1 ст.41 ПК України).

Функції контролюючих органів, зокрема ДПС, визначені статтею 191 ПК України, а саме:

здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, зокрема проведення відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пункт 191.1.1 статті 191 ПК України);

контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахувань та сплати податків, зборів, платежів (п. 191.1.2 ст. 191 ПК України);

надання адміністративних послуг платникам податків, зборів, платежів (п.191.1.3 ст.191 ПК України).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (ст. 288 ПК України). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюють у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Оскільки боржник (орендар) не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди, у нього відсутні повноваження стягувати орендну плату за договором оренди, укладеним між боржником і міською радою (постанова Верховного Суду від 05.07.2022 р. у справі № 908/1721/21).

Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад.

Згідно із частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земельна ділянка відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) є об`єктом нерухомого майна. За нього згідно з Бюджетним кодексом України (надалі - БК України) та Податковим кодексом України сплачується плата за землю у складі податку на майно (що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності), що належить до місцевих податків. Кошти від такого податку зараховуються до бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад (пункт 19 частини першої статті 64 БК України).

В силу статті 206 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Глава 15 Земельного кодексу України передбачає можливість користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, на підставі права постійного користування або на підставі права оренди.

Статтею 1 Закону України "Про орендну землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України "Про орендну землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Положеннями статті 24 Закону України "Про орендну землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України встановлено, що платниками плати за землю, зокрема, є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: 1) на праві постійного користування; 2) на умовах оренди.

Об`єктами оподаткування платою за землю, зокрема, є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (підпункт 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (абзац перший пункту 288.1 статті 288 ПК України).

Згідно з пунктом 288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Типовий договір оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220.

Отже, аналізуючи зазначені вище норми законодавства в сукупності, можна дійти висновку, що орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, частиною першою статті 13, статтями 15 та 21 Закону про оренду землі, абзацом першим пункту 289.1 статті 289 ПК України.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України (п. 36.1 власник6 ПК України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислює суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п. 286.2 ст. 286 ПК України).

Якщо орендар земельної ділянки не сплачує орендну плату, то згідно зі статтею 24 Закону про оренду землі місцева рада як орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Тим паче, що відповідно до статті 96 ЗК України землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату на користь власника земельної ділянки, зокрема місцевої ради. Крім іншого, відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Виходячи зі змісту ст. 93 Земельного кодексу України, ст.762, 792 Цивільного кодексу України, ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі» правовідносини щодо оренди земельної ділянки передбачають передачу орендарю земельної ділянки у володіння та користування на певний строк для її використання відповідно до умов договору та положень земельного законодавства; в силу ст. ст. 177, 181, 373, 374 Цивільного кодексу України земельна ділянка (як індивідуалізований об`єкт, що має ознаки у вигляді кадастрового номеру, площі, меж) є об`єктом права власності територіальної громади, а правомочності щодо володіння та користування орендованою земельною ділянкою, як і правомочність розпорядження, є складовими права власності територіальної громади щодо земельної ділянки.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Умовами п. 4.7 Договору встановлено, що Орендна плата вноситься Орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок.

Пунктом 8.4 визначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно вносити оренду плату.

Однак, всупереч умовам договору та чинному законодавству, зазначені умови відповідачем не були виконані, та заборгованість - не погашена.

Матеріали справи містять лист Головного управління ДПС у місті Києві від 13.11.2024, 06.05.2025 де відображені відомості щодо нарахування заборгованості за договором оренди згідно поданих податкових декларацій та розрахунок нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання.

Доказів сплати заборгованості за Договором оренди земельної ділянки :66:237:0007 на загальну суму 1 825 914 грн 66 коп відповідачем суду не надано. Відповідно до заяви поданої позивачем через систему «Електронний суд» 09.05.2025 про підтримання позовних вимог в повному обсязі підтверджує невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати заборгованості за Договором оренди земельної ділянки за відповідним кадастровим номером.

За приписами статей 525, 526, 629 ЦК України і статті 193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 статті 193 ГК України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів оплати орендної плати відповідачем за користування ділянкою матеріали справи не містять.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, доказів сплати відповідачем заборгованості за Договорами по орендній платі земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами у розмірі 730 744, 71 грн. матеріали справи не містять.

За наведених обставин, суд дійшов висновків, вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) до Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» (02094, місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8; ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» (02094, місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8; ) на користь Київської міської ради (02094, місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8; ) заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою по пров. Гната Хоткевича, 8 у Дніпровському районі міста Києва площею 1,2041 га з кадастровим номером :66:237:0007 згідно договору оренди земельної ділянки від 21.04.2004 року у сумі 1 825 914 (один мільйон вісімсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн 66 коп, у тому числі пеня 85 639 (вісімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять девять) грн 03 коп., що виникла станом на 02.10.2023.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» (02094, місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8; ) на користь Київської міської ради (02094, місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8; ) судовий збір у розмірі 21 910 (двадцять одна тисяча дев`ятсот десяьб) грн 96 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів ст. ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2025, з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА