ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 червня 2025 року Черкаси справа № 925/720/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Спаських Н.М., розглянувши матеріали заяви (вх. 9426/25 від 19.06.2025) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Річфілд Хімпостач» (м. Черкаси) до MIDDLE EAST TRADING LOJISTIK LTD.STI. (м. Стамбул, Турецька республіка) про стягнення 368412,03 доларів США, що еквівалентно 15 284 578,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Річфілд Хімпостач» (вул. Хрещатик, 200, м. Черкаси, 18002, ) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до MIDDLE EAST TRADING LOJISTIK LTD.STI. (будівля Атекьой Тауерс А, Блок № 20/1, офіс 109, м. Стамбул, Турецька Республіка) про стягнення коштів по Контракту № 0113/2024 від 20.12.2024, а саме: 336 145, 03 доларів США - основного боргу; 8625 доларів США - пеня за прострочення платежу; 4 751 доларів США як 3% річних; 18 891 доларів США - інфляційні втрати. За доводами позивача, спірні кошти основного боргу відповідач за додатковою угодою від 12.03.2025 мав повернути до 30.04.2025 року, за прострочення нараховано санкції.

У відповідності до ст. 76 "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону (виключна підсудність з переліком випадків, до яких спір у справі не відноситься).

Судом встановлено, що відповідач MIDDLE EAST TRADING LOJISTIK LTD.STI, є нерезидентом (Турецька Республіка), який не має свого представництва на території України.

У відповідності до ст. 75 ЗУ "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Позов подано до Господарського суду Черкаської області з урахуванням положень ст. 38 ЗУ "Про зовнішньоекономічну діяльність", ст. 75-77 ЗУ "Про міжнародне приватне право" та з урахуванням п. 8.2. Договору між сторонами (Контракту).

Так, у відповідності до ст. 76 ЗУ "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземними елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

За приписами статті 2, 7 Закону "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітраж - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України. Арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. При цьому право сторін погодити передачу спорів, які можуть виникнути між ними з укладеного правочину чи стосовно такого правочину, на розгляд арбітражу ґрунтується на вільному волевиявленні, тобто сторони такого правочину на власний розсуд вирішують питання щодо укладення арбітражної угоди та, відповідно, визначення арбітражу.

Пункт 8.2 Контракту між сторонами № 0113/2024 від 20.12.2024 містить такі положення: "Всі розбіжності вирішуються в Арбітражному суді. Місце арбітражу - Київ, Україна. Мова арбітражу - українська. Законодавство щодо третейського судочинства регулює матеріальне та процесуальне право України".

Позивач надав докази вжиття ним заходів з відповідачем до узгодження недоліків визначення судової установи, однак сторонами Контракту не було досягнуто згоди про внесення до нього відповідних змін.

З урахуванням невизначеності умовами Контракту між сторонами конкретної назви і місця знаходження суду, то з урахуванням решти домовленостей сторін по арбітражній оговорці, суд погоджується, що в даному випадку позивач вправі подавати позов до відповідача-нерезидента в Україні, шляхом звернення до відповідного органу судової системи держави, при доведеності для цього належних підстав за правилами чинного ГПК України.

Сторони в п. 8.2. Контракту визначили матеріальне та процесуальне право України для третейського судочинства.

Позивач, як покупець по Контракту, є юридичною особою, зареєстрованою за адресою в м. Черкаси, Черкаської області, Україна. Це підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних ос іб-підприємців та громадських формувань.

При зверненні до Господарського суду Черкаської області позивач вказав, що безперечно у п. 8.2. Контракту сторони визначили місцем арбітражу країну Україна та застосування її матеріального права.

Спір між сторонами виник з підстави, що за умовами Додаткової угоди № 1 від 12.03.2025 до Контракту № 0113/2024 від 20.12.2024 сторони домовилися зменшити кількість та вартість поставки товару, а частину сплачених за передоплатою коштів в сумі 336 145,03 доларів США відповідач мав повернути позивачу на його розрахунковий рахунок до 30.04.2025 року.

Дане зобов`язання, яке в ході виконання сторонами умов Контракту, стало основним за Додатковою угодою № 1, відповідачем не було виконано, що і спричинило спір.

За правилами ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання.

За правилами ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Статтею 49 чинного Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 910/9619/19 відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з тим, зобов`язання припиняється не будь-яким виконанням, а лише виконанням, проведеним належним чином. Основні критерії належності виконання містяться у статті 526 ЦК України, відповідно до якої належно виконаним буде вважатися зобов`язання, яке виконано відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Верховний Суд зазначає, що моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок кредитора.

З підстав викладеного слід вважати, що виконання зобов`язання по поверненню спірних коштів передоплати має бути проведено відповідачем виключно за місцем знаходження позивача, який зареєстрований у м. Черкаси і тут же здійснює своє банківське обслуговування.

Отже позивач належно обґрунтував вибір підсудності спору Господарському суду Черкаської області.

При цьому відповідач не позбавлений можливості подати свої заперечення проти підсудності спору.

Статтею 17 чинної Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 23 листопада 2000, щодо юрисдикції судів Договірних сторін визначено наступне:

Якщо ця Угода не встановлює іншого, то суди Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати будь-які спори щодо цивільних справ, де відповідач має місце проживання. За позовами до юридичних осіб суди Договірних Сторін є компетентними, де юридична особа має орган управління чи представництво.

Якщо існує угода між сторонами, суд або суди Договірних Сторін мають юрисдикцію вирішувати будь-які спори, які виникають або можуть виникнути щодо правових відносин. Коли відповідач оспорює юрисдикцію суду до початку розгляду справи, суд Договірної Сторони припиняє провадження по справі, не дивлячись на те, що він має виключну юрисдикцію.

Коли провадження у справі між сторонами порушено, суди Договірних Сторін відповідно до положень угоди, якщо нова справа розпочата цими ж сторонами та має такі ж самі підстави, останній суд припиняє провадження у справі.

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Як вказано вище, Порядок надання правової допомоги у цивільних справах встановлений Угодою між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 23 листопада 2000 року, який ратифікований Україною 5 липня 2001 року та набув чинності 2 травня 2004 року (по тексту - Угода).

Згідно зі ст.1 ч. 3 цієї Угоди передбачено, що до юридичних осіб, місце діяльності яких є на території однієї з Договірних Сторін і які були створені згідно з законом цієї Договірної Сторони, також застосовуються положення цієї Угоди.

Згідно ст. 2 Угоди Договірні Сторони призначають центральні органи для надання правової допомоги одна одній згідно з цією Угодою. Центральним органом з боку Республіки Туреччина є Міністерство юстиції Республіки Туреччина, з боку України - Міністерство юстиції України. Компетентні органи Договірних Сторін зносяться через їхні центральні органи з метою виконання цієї Угоди.

Згідно ст. 3 Угоди прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову.

Статтею 6 Угоди передбачено вимоги до оформлення відповідного запиту про правову допомогу.

Підтвердження вручення документів оформляється відповідно до вимог законодавства запитуваної Договірної Сторони. У підтвердженні повинні бути зазначені дата й місце вручення, а також ім`я особи, яка отримала документ (стаття 8 Угоди).

За таких обставин для належного повідомлення відповідача у справі суд дійшов висновку про необхідність звернення до Міністерства юстиції України для направлення Міністерству юстиції Республіки Туреччина запиту про вручення документів відповідачу (нотаріально засвідченої копії перекладу позовної заяви (додатки відповідач має як сторона Контракту) та ухвали Господарського суду Черкаської області про відкриття провадження у даній справі).

Відтак, у зв`язку з необхідністю звернутися із судовим дорученням до Міністерства юстиції України для направлення Міністерству юстиції Республіки Туреччина запиту для вручення документів відповідачу, суд дійшов висновку відкрити та зупинити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 228 ГПК України до часу отримання Господарським судом Черкаської області підтвердження про виконання судового доручення.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтею 162 ГПК України, підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, передбачені статтями 174-175 ГПК України, відсутні.

Справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Для забезпечення належного вирішення спору суд вважає за доцільне призначити кілька судових засідань, одне з яких у подальшому буде визначено як для розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 176, 234, 367 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Судові засідання у справі призначити на :

10:00 год. 05 серпня 2025 року ;

11:00 год. 10 вересня 2025 року;

11:00 год. 15 жовтня 2025 року;

10:00 год. 14 листопада 2025 року;

Одне із вказаних засідань в подальшому буде визначено судом для розгляду справи по суті.

Засідання відбудуться у приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, тел. канцелярії суду: 31-21-49.

4. Зобов`язати позивача у 15-денний строк від дня отримання даної ухвали надати суду належним чином (нотаріально) посвідчений переклад турецькою мовою таких документів :

- ухвали Господарського суду Черкаської області від 19 червня 2025 про відкриття провадження у справі № 925/720/25;

- позовної заяви;

- доручення (запит) про вручення документів (про надання правової допомоги шляхом вручення за кордоном судових або позасудових документів);

5. Витрати по здійсненню перекладу документів покласти на позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Річфілд Хімпостач» (Код 42324930, вул. Хрещатик, 200, м. Черкаси, Черкаська область, Україна).

Запропонувати позивачу обгрунтувати правомірність стягнення інфляційних втрат на суму основного боргу, вираженого у валюті.

6. Після надходження від Товариства з обмеженою відповідальністю «Річфілд Хімпостач» документів з перекладом, звернутися до Міністерства юстиції України для подальшої передачі Міністерству юстиції Республіки Туреччина запиту про надання правої допомоги щодо вручення відповідачу - MIDDLE EAST TRADING LOJISTIK LTD.STI. (будівля Атекьой Тауерс Ф, Блок № 20/1, офіс 109, м. Стамбул, Турецька республіка), копії ухвали Господарського суду Черкаської області від 19 червня 2025 року в справі № 925/720/25 та копії позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Річфілд Хімпостач».

7. Запропонувати відповідачу до часу проведення першого засідання у справі 05 серпня 2025 року, подати суду заперечення щодо підсудності спору Господарському суду Черкаської області та проти належності відповідача.

8. Встановити Відповідачу строк у 20 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду та позивачу відзиву на позов із посиланням на номер справи, оформленого у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України, з доданням до нього: доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

9. ПОЗИВАЧ має право в 20-денний строк від дня отримання відзиву оформити та направити суду та відповідачу відповідь на відзив з дотриманням правил, встановлених статтею 166, частинами 3-6 статті 165 ГПК України.

10. ВІДПОВІДАЧ має право в 20-денний строк від дня отримання відповіді на відзив оформити та направити суду та іншим учасникам справи заперечення на відповідь на відзив із дотриманням правил, встановлених статтею 167, частинами 3-6 статті 165 ГПК України.

11. Зупинити провадження у справі № 925/720/25 до часу надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави щодо виконання судового доручення про надання правової допомоги (доручення (запит) про вручення документів).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в 10денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Н.М. Спаських