УХВАЛА

м. Київ

26.06.2025Справа № 910/6522/25

За позовом Фізичної особи-підприємця Савостіної Юлії Юріївни (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (м. Київ)

про стягнення 172 871,14 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Савостіна Юлія Юріївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" про стягнення 172 871,14 грн, з яких: 152 250,30 грн заборгованості за поставлений товар за договором поставки №520-СФ/Ю від 22.12.2021, 17 221,98 грн інфляційних втрат та 3 398,86 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

09.06.2025 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку зі сплатою заявленої до стягнення суми та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 5 000,00 грн.

09.06.2025 позивачем подано додаткові пояснення по справі, в яких заявлено клопотання про повернення з Державного бюджету суми сплаченого судового збору та стягнення з відповідача 5 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що платіжною інструкцією №10312526 від 03.06.2025 відповідач сплатив позивачу 172 871,14 грн. Відповідач зазначає, що в дану суму включено 152 250,30 грн заборгованості за поставлений товар за договором поставки №520-СФ/Ю від 22.12.2021, 17 221,98 грн інфляційних втрат та 3 398,86 грн 3% річних.

Оскільки відповідачем було сплачено позивачу заявлену до стягнення суму в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд повертає суму судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв`язку із поданням відповідного клопотання сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню йому з Державного бюджету України.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем до стягнення з відповідача заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн на підставі: Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 28.02.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Гінінгером А.З., додаткових угод до цього договору від 30.05.2025, акта №02/25 приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2025 на суму 5 000,00 грн та розрахунку розміну винагороди.

Частиною 3 ст. 130 ГПК України встановлено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, судом встановлено, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, документально підтвердженим належними доказами, співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг, предметом позову та значенням справи для сторін, тож такі витрати в сумі 5 000,00 грн відповідно до ст. 130 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 130, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/6522/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Савостіної Юлії Юріївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" про стягнення 172 871,14 грн.

2. На підставі даної ухвали повернути, у зв`язку із закриттям провадження у справі №910/6522/25, Фізичній особі-підприємцю Савостіній Юлії Юріївні ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору, сплаченого платіжною інструкцією №43В4-С78Х-К5М9-ХА35 від 23.05.2025.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (02152, м. Київ, проспект Тичини Павла, 1В, каб.188; ідентифікаційний код 40720198) на користь Фізичної особи-підприємця Савостіної Юлії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набрала законної сили 26.06.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко