ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2204/25
за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-2: Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області

про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Кузьменко В.О.

Представники:

Від позивача: Дорош О.Г., ордер серія АЕ №1385678 від 12.05.2025, адвокат

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить:

- визнати припиненими з 02.05.2025 трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" за власним бажання на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України;

- зобов`язати Криворізьку районну державну адміністрацію Дніпропетровської області в особі Відділу державної реєстрації райдержадміністрації провести реєстраційну дію з виключення (внесення змін) запису (відомостей) Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" щодо керівника (директора), підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 05.04.2019 виконував обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп". Зазначає, що у березні 2025 року виявив бажання реалізувати своє право на припинення трудових відносин. Вказує, що 18.03.2025 ініціювала скликання загальних зборів учасників ТОВ "Арнад Груп" та повідомлення з порядком денним, часом та місцем проведення зборів направив за місцезнаходженням учасника та на його електронну адресу.

Позивач стверджує, що у заплановану дату - 18.04.2025 загальні збори учасників Товариства не відбулися у зв`язку з неявкою на них учасника Товариства, що підтверджується складеним актом від 18.04.2025, і, як наслідок, питання про його звільнення не було розглянуте. Таким чином, позивач просить припинити трудові відносини у судовому порядку.

Відповідач-1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, відзиву на позов не подав.

Від відповідача-2 надійшли пояснення, у яких повідомляє, що державний реєстратор з 26 квітня 2025 року звільнилась із займаної посади, тому здійснити реєстраційну дію вищезазначеній юридичній особі немає можливості через відсутність державного реєстратора. Також зазначає, що ТОВ "Арнад Груп" зареєстроване у м. Кривий Ріг, тому просить звернутися до виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Щодо підвідомчості даної справи господарському суду суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У пункті 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Даний спір стосується трудових відносин позивача з відповідачем, однак питання про звільнення позивача має бути розглянуте загальними зборами учасників товариства.

Суд звертає увагу, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду як розглядає дану категорію справ по суті (постанова від 17.02.2021 у справі № 390/1449/19), так і зазначає про те, що дана категорія спорів відноситься до юрисдикції господарських судів (постанова від 11.08.2021 у справі № 404/1255/21).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 11.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення наявності трудових відносин позивача з відповідачем, наявність підстав для його звільнення, порядок звільнення з посади директора та наявність порушень прав позивача.

Так, судом встановлено, що рішенням №6 представника учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" від 04.04.2019 ОСОБА_1 призначено на посаду директора з 05.04.2019.

Згідно з наказом № 1-к від 05.04.2019 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп".

05.04.2019 внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про зміну керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп".

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновником товариства є: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), кінцевий бенеціфіарний власник (контролер) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Позивач зазначає, що у березні 2025 року виявив бажання реалізувати своє право, передбачене ч.1 ст. 38 КЗпП України та припинити трудові відносини з відповідачем.

18.03.2025 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" скероване ОСОБА_2 повідомлення (вих№18-03/25 від 18.03.2025) "Про скликання позачергових загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп". У повідомленні зазначено про ініціювання скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" 18.04.2025 о 12:00 год за адресою: 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд.8, для вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 з займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" з 01.05.2025 на підставі ч.1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (порядок денного).

18.04.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" складений акт про відсутність учасників/представників учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" на загальних зборах, а тому даним актом засвідчує, що 18.04.2025 збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" не відбулися.

18.04.2025 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" із заявою про звільнення з посади директора за власним бажанням з 01.05.2025.

Пунктом 9.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" передбачено, що вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства.

Згідно з п. 9.2.4 Статуту річні загальні збори скликаються протягом 6 місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори учасників товариства скликаються також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства, 2) на вимогу наглядової ради товариства, 3) на вимогу учасника, або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Пунктом 9.3 Статуту передбачено, що виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства, є директор. Директор призначається на посаду та звільняється загальними зборами учасників товариства.

Позивач вказує, що як директор підприємства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора, у зв`язку з чим вважає, що бездіяльність учасника підприємства щодо проведення загальних зборів та вирішення питання про її звільнення, як директора, є грубим порушенням її прав на звільнення та обрання іншого місця роботи на власний розсуд.

Вказане і стало причиною звернення до суду з позовом.

На підтвердження своїх доводів позивач надав наступні докази (копії):

- Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп"

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп";

- рішення №6 від 04.04.2019 представника учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп";

- наказ №1-к від 05.04.2019 по особовому складу;

- заява про звільнення від 18.04.2025;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області;

- заява повідомлення від 18.04.2025;

- акт про відсутність учасника/представників учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" від 18.04.2025 з доказами направлення;

- повідомлення-вимога №18-03/25 від 18.03.2025 "Про скликання позачергових загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" з додатком та доказами направлення;

- витяг з реєстру територіальної громади;

- паспорт ОСОБА_1 ;

- дублікат довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 .

Статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства, виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства, повідомлення про проведення загальних зборів надсилається поштовим відправленням з описом вкладення, але статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

18.03.2025 позивач направив повідомлення-вимогу "Про скликання позачергових загальних зборів" за місцезнаходженням єдиного засновника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з частинами 1-4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилається на те, що у зв`язку з неявкою учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" на загальні збори позивач позбавлений можливості реалізувати передбачене частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Посилаючись на передбачену статтею 22 Кодексу законів про працю України заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, просив у судовому порядку припинити його трудові відносини Товариством з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У пункті 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У пункті 4 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Відповідно до ч.13 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону № 2275-VIII) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону № 2275-VIII), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII, підпункт "є" пункту 8.5 Статуту).

При цьому директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону № 2275-VIII та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства.

Як зазначено вище, 18.03.2025 позивач направив повідомлення-вимогу "Про скликання загальних зборів" за місцезнаходженням єдиного засновника ОСОБА_2 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. При цьому, у повідомленні зазначено, що позивач ініціює скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" 18.04.2025 о 12:00 год за адресою: АДРЕСА_2 для вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 з займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" на підставі ч.1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (порядок денного). Додатком до вказаного повідомлення зазначено Проєкт рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" від 18.04.2025

Однак, відповідно до наявного у справі опису вкладення учаснику направлене лише повідомлення-вимогу №18-03/25 від 18.03.2025 "Про скликання позачергових загальних зборів". При цьому загальна кількість предметів 1 предмет на 1 аркуші (а.с.35). Саме повідомлення-вимога "Про скликання загальних зборів" міститься на 1 аркуші (з двох сторін). Опис вкладення підтверджує, що проєкт протоколу загальних зборів не направлявся.

З викладеного слідує, що позивачем не направлено засновнику проєкт протоколу загальних зборів (додаток до повідомлення) у якому визначений інший порядок денний зборів, у тому числі про обрання нового директора. А у самому повідомленні порядок денний складається з питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора. Також суд звертає увагу, що порядок денний повинен міститися саме у повідомленні про скликання загальних зборів, а не у проєкті протоколу.

Отже, позивач не дотримався порядку звільнення, передбаченого Законом, оскільки не довів до відома засновника порядок денний. При цьому суд зауважує, що зазначення у проєкті рішення учасника цього порядку денного, у тому числі включення до нього питання про обрання нового директора, не може вважатися виконанням вимоги Закону, оскільки по-перше порядок денний, з обов`язковим включенням питання про обрання нового директора чи тимчасово виконуючого обов`язки директора, мав бути визначений у самому повідомленні про скликання загальних зборів, а по-друге, матеріали справи не містять доказів направлення засновнику цього проєкту рішення загальних зборів.

Отже, навіть у випадку, якщо збори відбулися, прийняття рішення було б неможливим, оскільки прийняття рішення про звільнення директора неможливе без розгляду питання про призначення нового директора, що не було передбачено у порядку денному.

Оскільки позивачем недотриманий визначений Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" порядок скликання загальних зборів учасників Товариства з власної ініціативи, відповідно відсутні підстави для висновку про порушення прав позивача внаслідок позбавлення його можливості припинити свої повноваження як директора товариства з незалежних від нього причин.

Позивач на підтвердження своєї позиції посилається на постанову Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Суд звертає увагу на частковий відступ від правового висновку, що міститься у вказаній постанові.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 відступила від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 (на яку посилається позивач), від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, відступаючи від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, акцентувала увагу на необхідності при розгляді спорів даної категорії перевірки дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач не довів до відома засновника (учасника) порядку денного, у тому числі питання про обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, що у будь-якому випадку призвело б до неможливості розглянути питання про звільнення позивача з посади директора, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З урахуванням розглядуваних відносин, інші аргументи позивача стосуються викладених та проаналізованих у рішенні обставин та доводів, не змінюють сутність правовідносин та їх оцінку, надану судом, і, відповідно, не потребують окремої оцінки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнад Груп" про визнання припиненими трудових відносин - відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 покласти на ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.06.2025

Суддя О.М. Крижний