ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/585/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Газарової Є.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Сполохов Є.О., адвокат, довіреність від 30.12.2024

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Управління оборонної роботи Запорізької обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія"

про стягнення 168 210 грн

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 05.05.2025 відкрив провадження у справі за позовом Управління оборонної роботи Запорізької обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" про стягнення 168210,00грн за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначив на 09.06.2025 о 11:00.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи у суді першої інстанції вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

Наказом Господарського суду Житомирської області №159-В/тим від 26.05.2025 "Про надання додаткової оплачуваної відпустки судді Машевської О.П." у період з 09.06.2025 по 13.06.2025 суддя Машевська О.П. перебуватиме у відпустці.

Суд ухвалою від 04.06.2025 призначив судове засідання на 19.06.2025 р. о 15:30 год.

Відповідач правом участі представника в судовому засіданні не скористався.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представника відповідача, суд приймає до уваги таке.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України (тут і далі за текстом - Кодексу) суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства.

Розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час і місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14, від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі у справі «Осіпов проти України», стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні 19.06.2025 суд відклав стадію ухвалення та проголошення рішення суду до 14:30 год. 25.06.2025. Суд ухвалив рішення суду про задоволення позову та оголосив вступну та резолютивну його частини.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Управління оборонної роботи Запорізької обласної державної адміністрації просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" 168 210,00грн пені та штрафу за порушення строку поставки товару за Договором про закупівлю № 119/ОБ від26.06.2024.

Правові підстави позову: ст.ст. 526, 530, 549 ЦК України, ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався .

Справу розглянуто за наявними у ній матеріалами ( ч.9 ст.165, ч.2 ст. 178 ГПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26 червня 2024 між Управління оборонної роботи Запорізької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" укладено Договір про закупівлю № 119/06 на підставі , серед іншого. постанови КМУ від 12.10.2022 № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" ( а.с. 12-14).

За умовою п.1.1 Договору про закупівлю № 119/06 постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки, акумуляторні батареї для квадрокоптерів на потреби Сил оборони України ( код ДК 021:2015: 31440000-2: Акумуляторні батареї), вказаний у Специфікації, додаток № 1 до цього Договору, що є невід`ємною його частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому Договорі.

За умовою п. 1.5 Договору про закупівлю № 119/06 закупівля здійснюється в рамках Програми забезпечення виконання завдань в галузі оборонної роботи, здійснення заходів, пов`язаних з територіальною обороною та цивільним захистом на території Запорізької області на 2022-2026 роки, затвердженої рішенням Запорізької обласної ради від 15.02.2022 № 75.

Загальна вартість Договору складає 1 050 000,00грн, без ПДВ (п.2.1 Договору).

Оплата здійснюється покупцем за фактично отриманий належної якості товар шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному Договорі, протягом 30 днів після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної ( п.3.2).

За умовою п.4.1 Договору постачальник власними силами, засобами та за власний рахунок відповідно до умов даного Договору зобов`язується здійснити поставку (доставку) товару за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя до 30.06.2024.

За порушення строку поставки товару постачальник на вимогу покупця сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення виконання зобов`язань, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості ( п.9.3 Договору).

Сплата штрафних санкцій, пені та компенсація збитків не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за Договором ( п.9.6 Договору).

Договір діє з моменту підписання до 31.12.2024, а в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань ( п. 12.2 Договору).

Згідно Специфікації, додаток 1 до Договору про закупівлю № 119/06, предметом поставки є : акумулятори DL Matrice 30 Series TB30 Intelligent Flight Battery у кількості 30 шт. на загальну суму 330000,00грн та DL Matrice 300 Series TB60 Intelligent Flight Battery у кількості 30 шт. на загальну суму 720000,00грн ( а. с. 14).

Постачальник за видатковою накладною № 286 від 02.09.2024 поставив акумулятори DL Matrice 30 Series TB30 Intelligent Flight Battery у кількості 30 шт. на загальну суму 330000,00грн та DL Matrice 300 Series TB60 Intelligent Flight Battery у кількості 20 шт. на загальну суму 480000,00грн. Загальна сума поставки 810000,00грн ( а. с. 15).

Покупець звернувся до постачальника з вимогою від 22.10.2024 за № 365 про сплату штрафних санкцій за порушення строку поставки товару , яку останній отримав 18.11.2024, однак залишив без задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в загальній сумі 94 710,00грн за період з 30.06.2024 до 31.12.2024, а також штраф у розмірі 7% в сумі 73500,00грн.

Відповідач правом заперечити проти розрахунку стягуваної суми не скористався.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках ( абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (частини третя статті 14 ЦК України).

Тому застосування кредитором штрафних санкцій, встановлених у договорі за невиконання боржником договірних обов`язків є способом захисту порушеного права , що встановлений договором. Про застосування штрафних санкцій як спосіб захисту порушеного права до прикладу йдеться у ч.2 ст. 20 ГК України.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова ОП КЦС у складі ВС від 23.01.2019 у справі №355/385/17).

Як встановив Суд, Договір про закупівлю № 119/06 від 26.06.2024 укладено в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2024 №64 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (із змінами) та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178"Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі".

Підставою для укладання Договору про закупівлю № 119/06 була також Програма забезпечення виконання завдань в галузі оборонної роботи, здійснення заходів, пов`язаних з територіальною обороною та цивільним захистом на території Запорізької області на 2022-2026 роки, затвердженої рішенням Запорізької обласної ради від 15.02.2022 № 75.

У постанові Верховного Суду від 20.08.2024 у справі № 910/5614/23 зазначено, що: "Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання".

Спірні правовідносини у цій справі виникли на підставі договору поставки, який регулюється розділом 3 глави 54 ЦК України.

За приписами частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Передача товару Постачальником є основним його обов`язком, що випливає з сутності договору купівлі-продажу (ст.655 ЦК України). При цьому передача товару має здійснюватися з дотриманням правил про строк, місце та спосіб виконання зобов`язань.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно Специфікації, додаток 1 до Договору про закупівлю № 119/06, відповідач мав поставити акумулятори DL Matrice 30 Series TB30 Intelligent Flight Battery у кількості 30 шт. на загальну суму 330000,00грн та DL Matrice 300 Series TB60 Intelligent Flight Battery у кількості 30 шт. на загальну суму 720000,00грн до 30.06.2024.

Відповідач станом на 02.09.2024 виконав зобов`язання частково на загальну суму 810000,00грн, що підтверджується видатковою накладною № 286 від 02.09.2024 щодо поставки акумуляторів DL Matrice 30 Series TB30 Intelligent Flight Battery у кількості 30 шт. на загальну суму 330000,00грн та DL Matrice 300 Series TB60 Intelligent Flight Battery у кількості 20 шт. на загальну суму 480000,00грн.

За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України ), зокрема: 1) розірвання договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсацій можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

До моменту порушення зобов`язання боржником неустойка виконує функцію сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/14591/21).

Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи тлумачення ст. 549 ЦК України та ст.231 ГК України виснувала, що незалежно від того, які правовідносини урегульовано конкретними нормами права, наразі в законодавстві сформований єдиний підхід до застосування пені як виду неустойки (штрафної санкцій), конститутивною ознакою якої є її нарахування за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Поденне нарахування пені є ознакою, яка вирізняє її серед інших видів неустойки (штрафних санкцій) та визначає механізм обчислення (визначення розміру) пені. Тобто вжитий законодавцем у цьому випадку займенник "кожний (кожен)" пояснює формулу обчислення пені, за якою загальна сума пені визначається шляхом множення ставки пені на кількість днів прострочення (постанова від 16.10.2024 у справі №911/952/22).

Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість періоду нарахування штрафних санкцій. Проте його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Як встановив Суд, у п.9.3 Договору про закупівлю № 119/06 сторони погодили, що за порушення строку поставки товару постачальник на вимогу покупця сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення виконання зобов`язань, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості

Судом встановлено, що останнім днем поставки товару було 30.06.2024, тому першим днем прострочення виконання грошового зобов`язання є 01.07.2024.

Позивач нарахував пеню на суму 94 710,00грн в розмірі 0,1% за період з 30.06.2024 по 02.09.2024 із суми 1 050 000,00грн та з 03.09.2024 по 31.12.2024 із суми 240 000,00грн.

Розрахунок пені здійснений Судом.

Оскільки 30.06.2024 - неділя, останнім днем строку виконання зобов`язання з поставки товару - 01.07.2024. Перший день прострочення -02.07.2024. Період прострочення з 02.07.2024 по 02.09.2024 із суми 1 050 000,00грн та з 03.09.2024 по 31.12.2024 із суми 240 000,00грн.

За розрахунками Суду, позивач обґрунтовано заявив до стягнення пеню в загальному розмірі 94710,00 грн, тому позовна вимога обґрунтована.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України (п.7.38 постанови ВПВС від 01.06.2021р. у справі №910/12876/19).

Позивач нарахував штраф у розмірі 7% за формулою: 1 050 000,00грн х 7% = 73500,00грн.

Розрахунок штрафу є арифметично правильним, позовна вимога обґрунтована.

Відповідно до частини 1 статі 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 ГПК України).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, Суд дійшов висновку позов задовольнити.

Щодо розподілу судового збору

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 28 від 24.04.2025.

У зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача ( ч.2 ст. 129 ГПК України).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" ( 10029, м. Житомир, вул. Степана Бандери,7 офіс 316, ) на користь Управління оборонної роботи Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.164, ) :

- 94 710,00грн пені,

- 73 500,00грн штрафу,

- 2422,40грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 25.06.25

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу

2-3 сторонам (через Ел. суд)