ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 Справа № 917/1187/24

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер 2021", вул. Каштанова, 16, м. Дніпро, 49000

до 1. Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1

2. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", вул. Колективна 10, м. Полтава, 36019

про стягнення коштів.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропартнер 2021" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 166 098,09 грн збитків та до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" про стягнення 160 000,00 грн збитків завданих внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 30.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 29.08.2024, 09:30.

При доопрацюванні матеріалів справи судом було встановлено, що позивачем до позовної заяви не було додано доказів сплати судового збору за розгляд цієї справи.

Ухвалою суду від 12.08.2024 залишено позовну заяву без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків, який становив 5 днів з дня вручення ухвали.

Від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, яке відповідає вимогам ГПК України та прийняте судом (вх. № 11045 від 16.08.2024).

Від Військової частини надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про долучення доказів (вх. № 11213, 11224 від 21.08.2024), клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (вх. № 11283 від 23.08.2024), яке задоволено судом. Відзив та клопотання долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.09.2024 продовжено розгляд справи; призначено підготовче засідання у справі на 03.10.2024, 11:30.

01.10.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. №12936).

03.10.2024 у час проведення судового засідання розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Полтавської області.

Ухвалою від 03.10.2024 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження, відклав підготовче засідання на 14.11.2024, 10:30.

11.11.2024 представником позивача подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 15060), в задоволенні якого судом відмовлено з підстав викладених в ухвалі.

13.11.2024 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (вх. № 15311).

Ухвалою від 14.11.2024 суд відклав підготовче засідання на 12.12.2024, 11:00.

28.11.2024 представником позивача подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№ 16111), яке задоволено судом про що винесено відповідну ухвалу.

В судове засідання 12.12.2024 представник відповідач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач - 2 отримав ухвалу суду від 14.11.2024 в свій електронний кабінет в підсистемі Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою від 12.12.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.02.2025, 11:30.

28.01.2025 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра" подано відзив на позовну заяву (вх. № 1099), в якому просив суд поновити строк на подання відзиву та врахувати його при розгляді справи.

06.02.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. №1588).

В судове засідання 06.02.2025 представник відповідач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач - 2 отримав ухвалу суду від 12.12.2024 в свій електронний кабінет в підсистемі Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 06.02.2025 представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомила суд про те, що відзив відповідача - 2 не отримував, щодо продовження розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача - 2 покладався на розсуд суду.

Ухвалою суду від 06.02.2025 відкладено розгляд справи на 10.04.2025, 11:30.

В судове засідання 10.04.2025 представник відповідач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач - 2 отримав ухвалу суду від 06.02.2025 в свій електронний кабінет в підсистемі Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 10.04.2025 представник позивача та представник відповідача - 1 оголосили вступне слово та надали пояснення по справі.

З метою забезпечення процесуальних прав сторін та для більш повного дослідження матеріалів справи, суд відклав судове засідання розгляду справи по суті на 27.05.2025.

В судовому засіданні 27.05.2025 судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представникам надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив наступне.

28 січня 2024 року о 13 год. 15 хв. у м. Дніпро, на перехресті вул. Чечелівська та пр-ту Івана Мазепи, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai EX 8, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту ОСОБА_2 не вчинив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди, яку водій об`єктивно міг виявити, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ТОВ «АГРОПАРТНЕР 2021», під керуванням ОСОБА_3 , який стояв на червоному сигналі світлофора.

В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 13).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/6856296 - власником транспортного засобу Hyundai ЕХ 8, д.н.з. НОМЕР_2 , військовою частиною НОМЕР_1 Державної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 було застраховано відповідальність за заподіяння шкоди майну - страхова сума відшкодування складає 160 000,00 грн, розмір франшизи - 0 грн.

23.02.2024 експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. складено висновок № 4312, яким визначено, що:

- середня ціна КТЗ, який був у використанні, з урахуванням строку його експлуатації, становить 351 020,55 грн;

- вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок від ДТП, становить: 326098,09 грн;

- ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , в пошкодженому стані становить 130780,08 (а.с. 22).

Про факт ДТП було повідомлено страховика ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА» та 04 березня 2024 року подано заяву на виплату страхової суми разом із пакетом документів (а.с. 9, 14).

Позивач вказує, що оператор страховика повідомив, що виплата страхової суми здійснюється протягом 90 днів з дня подання заяви. Тобто останнім днем виплати, було 04 червня 2024 року. Однак ані на зазначену дату, ані після - жодних виплат ТОВ «АГРОПАРТНЕР 2021» не отримало.

Відповідно висновку № 4312 експерта-автотоварознавця розмір матеріального збитку становить 326 098,09 грн, а максимальна страхова сума складає 160 000,00 грн, то різницю, що не покриває страхова має сплатити особа, що завдала таких збитків. Враховуючи, що ОСОБА_1 , який визнаний судом винуватим, є військовослужбовцем та скоїв ДТП під час несення військової служби та виконання своїх службових обов`язків, - в даному випадку різниця між сумою збитку та страхового платежу - 166 098,09 грн підлягає стягненню з Військової частини НОМЕР_1 .

Станом на день подання позовної заяви збитку власнику транспортного засобу ТОВ «АГРОПАРТНЕР 2021» не відшкодовано, суму страхової суми не виплачено, що і зумовило звернення до суду з цією позовною заявою.

Заперечення відповідачів.

Військова частина НОМЕР_1 вважає, що визначена ринкова вартість автомобіля у висновку № 4312 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 23 лютого 2024 року є завищеною, оскільки згідно з даними сайту «Авторіо» вартість такого автомобіля, 2008 року випуску, 235 тис. пробігу коштує в межах 286281,00 тис. грн. - 307026, 00 грн що еквівалентно 6100, 00 тис. доларів до 7500, 00 тис. доларів. Проте, у висновку № 4312 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 23 лютого 2024 року визначена сума 351020,55 грн, що еквівалента сумі у 9340,00 тис. доларів.

При проведені експертизи військова частина НОМЕР_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення цієї експертизи, та фактично була позбавлена можливості викласти свої заперечення щодо визначеної експертом суми. Доказів, що військова частина НОМЕР_1 була повідомлена про проведення експертизи позивачем до позову не долучено.

У висновку № 4312 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 23 лютого 2024 року не зазначено, про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність, що дозволяє останньому свавільно визначати вартість транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, вартість пошкодженого автомобіля, оскільки відповідальність він не несе.

Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним, і аварійно пошкоджений ТЗ залишився в розпорядженні позивача, відповідно на користь останнього підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, яка становить 220 240,47 грн (351 020,55 грн - 130 780, 08 грн).

Військова частина НОМЕР_1 заперечує проти визначення ринкової вартості автомобіля у розмірі 351 020,55 грн, проте була позбавлена можливості викласти свої заперечення, оскільки не була запрошена до участі у проведення експертизи.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/6856296 - власником транспортного засобу Hyundai ЕХ 8, д.н.з. НОМЕР_2 , військовою частиною НОМЕР_1 застрахована відповідальність за заподіяння шкоди майну - страхова сума відшкодування складає 160 000,00 грн.

Відповідач-1 вважає позовні вимоги в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 166 098,09 грн збитків завданих у результаті ДТП необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку підлягає застосування пункт 30.2 статті 30 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідач-2 заперечуючи проти позову вказує наступне.

Виконуючи вимоги законодавства, 21.02.2024 страховиком ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра"" було організовано огляд транспортного засобу Volkswagen Passat (VIN: НОМЕР_5 ). За результатами огляду було складено два звіти: Звіт № 643 та Звіт № 644. Ці звіти містять детальний аналіз технічного стану транспортного засобу, причини пошкоджень, а також оцінку розміру збитків.

На підставі двох звітів було здійснено розрахунок суми завданих збитків, яка становить 127 208,38 грн.

З метою належного виконання зобов`язань ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА"" складено Страховий акт №0050375.01.24/1, у якому зазначено, що сума страхового відшкодування за згодою сторін становить 127 208,38 грн.

Відповідно до умов страхового договору та законодавства України, 03.07.2024 ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА"" здійснило виплату страхової суми у визначеному законом розмірі 127 208,38 грн. Цей факт підтверджується платіжною інструкцією №913891.

Таким чином, твердження позивача про відсутність виплат є неправдивим та суперечить фактичним обставинам справи. Відповідач-2 виконав свої зобов`язання у повному обсязі відповідно до норм чинного законодавства України, укладеного страхового Договору та погоджених сторонами умов.

З огляду на вищезазначене, будь-які претензії до Відповідача-2 є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Згідно з висновком № 4312 експерта-автотоварознавця, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу становлять 462 803,41 грн, тоді як ринкова вартість транспортного засобу до ДТП становить 351 020,55 грн. Таким чином, транспортний засіб Volkswagen Passat (VIN: НОМЕР_5 ) відповідно до законодавства на момент ДТП вважається фізично знищеним.

Вищезазначена оцінка збитків, наведена позивачем, не враховує залишкову вартість автомобіля після ДТП, що є прямим порушенням норм законодавства. Таким чином, вимоги позивача про стягнення 326 098,09 грн є необґрунтованими та такими, що не відповідають реальному розміру збитків. Крім того, підхід до розрахунку позивача ігнорує основоположні принципи страхового права, згідно з якими власник зобов`язаний враховувати реальний стан транспортного засобу та залишкову вартість майна, яке залишається у його володінні.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути:

життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення;

майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати;

відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Особи, відповідальність яких застрахована - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/6856296 - власником транспортного засобу Hyundai ЕХ 8, д.н.з. НОМЕР_2 , військовою частиною НОМЕР_1 Державної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 було застраховано відповідальність за заподіяння шкоди майну - страхова сума відшкодування складає 160 000,00 грн, розмір франшизи - 0 грн (а.с. 17).

Відповідно до приписів п. 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик (відповідач) в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, положеннями частини 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник-особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України:

- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування;

- збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (пункт 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до частини першої статті 611 ЦК України та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (пункт 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 13).

Суд зауважує, що згідно пункту 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, постанова по справі № 205/362/24 від 15.03.2024, яка набрала законної сили, має преюдиціальне значення, а встановлені нею обставини повторного доведення не потребують.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, наступне :

- середня ціна КТЗ, який був у використанні, з урахуванням строку його експлуатації, становить 351 020,55 грн;

- вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок від ДТП, становить: 326098,09 грн;

- ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , в пошкодженому стані становить 130780,08 (а.с. 22);

- 03.07.2024 ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА"" здійснило виплату страхової суми у визначеному законом розмірі 127 208,38 грн, підтверджується платіжною інструкцією № 913891 (а.с. 171).

Відповідно до статті 30 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Судом взято до уваги суми вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди викладені в висновку № 432 від 23.02.2024.

Так, різниця між фактичним розміром збитку та отриманою страховою виплатою складає 93 032,09 грн (351 020,55 грн ринкова вартість транспортного засобу до ДТП - 130 780,08 грн ринкова вартість транспортного засобу після ДТП - 127 208,38 грн виплата страхової суми = 93 032,09 грн).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/6856296 страхова сума відшкодування складає 160 000,00 грн.

Отже, обґрунтованою до відшкодування сума збитку за рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" є 32 791,62 грн (різниця між сумою відшкодування за полісом та сплаченою відповідачем-2 згідно Страхового акту №0050375.01.24/1).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Так, обґрунтованою до відшкодування сума збитку за рахунок Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 є 60 240,47 грн.

В іншій частині позову щодо відшкодування збитків слід відмовити за недоведеністю.

За приписами частини 1 та частини 2 статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.

Згідно із статтею 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідачі суду не надали.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності відповідачів.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (вул. Колективна 10, м. Полтава, 36019, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер 2021" (вул. Каштанова, 16, м. Дніпро, 49000, ) 32 791,62 грн страхового відшкодування.

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер 2021" (вул. Каштанова, 16, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 14321736) 60 240,47 грн страхового відшкодування.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23.06.2025.

У зв`язку зі збройною агресією збоку рф, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, враховуючи поточну обстановку, постійні тривоги, які впливають на працездатність, суд був вимушений вийти за межі строку складання повного тексту рішення, встановленого статтею 233 ГПК України.

Суддя Погрібна С.В.