ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2308/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контиго-Сервіс", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 68 807,62 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Контиго-Сервіс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція" про стягнення 68 807,62 грн, з яких: 40 752,00 грн основний борг, 4350,77 грн 3% річних, 23 704,85 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 070721 від 07.07.2021.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 09.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.05.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що 07.07.2021 сторонами укладено специфікацію № 1 до договору, відповідно до якою позивач повинен здійснити поставку відповідачу, в тому числі, фарби ХВ-785 (сіра, темно-сіра) вартістю 36,40 грн без ПДВ за 1 кг. Як вбачається з копії видаткової накладної та рахунку, що додані позивачем, 20.08.2021 позивачем здійснено поставку відповідачу фарби ХВ-785 (сіра, темно-сіра) в кількості 500 кг, вартістю 36,40 грн без ПДВ за 1 кг, загальною вартістю 18 200,00 грн без ПДВ. При цьому, всупереч умовам укладеної сторонами Специфікації № 1 до договору, позивачем нараховано на вартість товару ПДВ в сумі 3640,00 грн. 12.10.2021 сторонами укладено специфікацію № 2 до договору, відповідно до якою позивач повинен здійснити поставку відповідачу фарби ХВ-785 (RAL 7026) вартістю 39,40 грн без ПДВ за 400 кг. Як вбачається з копії видаткової накладної та рахунку, що додані позивачем, 13.10.2021 позивачем здійснено поставку відповідачу фарби ХВ-785 (RAL 7026) в кількості 400 кг, вартістю 39,40 грн без ПДВ за 400 кг. Проте, всупереч умовам укладеної сторонами специфікації № 2, позивачем зазначається, що вартість поставленого товару становить 18 912,00 грн з ПДВ з розрахунку 39,40 грн без ПДВ за 1 кг та ПДВ в розмірі 3 152,00 грн на загальну вартість товару, що не передбачено умовами специфікації №2, адже вартість товару відповідно до умов договору становить 39,40 грн без ПДВ. Сторонами встановлено ціну на товар в договорі та відповідач повинен сплачувати саме ту вартість, яка визначена умовами договору, а зміна вартості товару позивачем в односторонньому порядку суперечить п. 10.1. договору та ч. 1 ст. 651 ЦК України, якою визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, твердження позивача про те, що відповідачу поставлено товар загальною вартістю 40 752,00 грн не відповідає дійсним обставинам справи і спростовується доказами, що додані позивачем до позовної заяви (специфікацією №1 та специфікацією № 2 до договору). У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

06.06.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що ПДВ на договірну вартість товару позивачем нараховано правомірно у повній відповідності з чинними приписами податкового законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Контиго-Сервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція" (покупець) було укладено договір поставки № 070721 (далі - договір).

Постачальник приймає на себе зобов`язання відповідно до умов цього договору поставити покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення та / або товари народного споживання (надалі - продукція, товар), а покупець зобов`язується відповідно до умов цього договору прийняти цей товар і сплатити його (п. 1.1. договору).

Найменування, кількість, якісні та інші характеристики товару, його ціна вказуються в специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору (п. 1.2. договору).

Ціни на товар, визначені за домовленістю сторін, встановлюються в національній валюті України і вказуються в специфікаціях до цього договору на відповідну партію товару (п. 2.1. договору).

Ціна товару відповідає рівню звичайних цін, що складися на ринку на момент поставки (п. 2.2. договору).

Загальна сума договору складається з суми доданих до нього специфікацій (п. 2.5. договору).

Оплата проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (поточний) рахунок постачальника в національній валюті України (п. 6.1. договору).

Оплата товару покупцем здійснюється на підставі рахунків або рахунків-фактур, виставлених постачальником, на умовах платежу, зазначеного у специфікаціях (п. 6.3. договору).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним в Україні законодавством (п. 8.1. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 (п. 10.7. договору).

У разі невиконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, він вважається пролонгованим на строк до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.8. договору).

Сторони підписали специфікацію № 1 до договору (а.с. 8), в якій погодили товар, що підлягає поставці та погодили умови оплати: передоплата 100%.

Також сторони підписали специфікацію № 2 до договору (а.с. 8), в якій погодили товар, що підлягає поставці, та погодили умови оплати: передоплата 100%.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 40 752,00 грн з ПДВ, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № 13 від 20.08.2021 про поставку товару на суму 21 840,00 грн з ПДВ (а.с. 15);

- № 16 від 13.10.2021 про поставку товару на суму 18 912,00 грн з ПДВ (а.с. 9).

Позивач зазначає, що жодних рекламацій щодо кількісних та якісних показників товару від покупця не надходило, товар був прийнятий без жодних зауважень.

Позивач виставив відповідачу рахунки:

- № 12 від 20.08.2021 на суму 21 840,00 грн з ПДВ (а.с. 16);

- № 15 від 13.10.2021 на суму 18 912,00 грн з ПДВ (а.с. 10).

Відповідно до п. 6.3. договору оплата товару покупцем здійснюється на підставі рахунків або рахунків-фактур, виставлених постачальником, на умовах платежу, зазначеного у специфікаціях.

Як вказано вище, в специфікаціях № 1 та № 2 сторони погодили умови оплати: передоплата 100%.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 40 752,00 грн.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу вимогу, в якій вимагав сплатити заборгованість. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної вимоги позивач надав до суду копії описів вкладення, накладних Укрпошти та фіскальних чеків (а.с. 13-14). Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, в специфікаціях № 1 та № 2 сторони погодили умови оплати: передоплата 100%.

Враховуючи вищевикладене, строк оплати поставленого позивачем товару за видатковими накладними:

- № 13 від 20.08.2021 на суму 21 840,00 грн є таким, що настав 20.08.2021;

- № 16 від 13.10.2021 на суму 18 912,00 грн є таким, що настав 13.10.2021.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 40 752,00 грн відповідач не надав.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 40 752,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 30.08.2021 по 15.04.2025 у розмірі 4350,77 грн та інфляційні втрати за загальний період з вересня 2021 року по березень 2025 року у розмірі 23 704,85 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний правильно.

Згідно перерахунку, виконаного господарським судом, розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних втрат в заявленому позивачем розмірі.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 68 807,62 грн, з яких: 40 752,00 грн основний борг, 4350,77 грн 3% річних, 23 704,85 грн інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, буд. 8, офіс 1, ідентифікаційний код 36607407) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Контиго-Сервіс" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича Леоніда, буд. 15, офіс 213/1, ідентифікаційний код 42928386) 71 835,62 грн, а саме: 68 807,62 грн, з яких: 40 752,00 грн основний борг, 4350,77 грн 3% річних, 23 704,85 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.06.2025

Суддя І.В. Мілєва