номер провадження справи 6/57/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.06.2025 Справа № 908/965/25
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув без виклику (повідомлення) представників сторін
про стягнення грошової суми.
Процесуальні дії по справі.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.06.2025 заяву ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/965/25 передано на розгляд судді Федько О.А.
Ухвалою суду від 18.06.2025 заяву прийнято до розгляду. Постановлено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/965/25 здійснювати без виклику сторін, надавши відповідачу строк для подання письмових пояснень/заперечень щодо поданої позивачем заяви.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.(ч. 7 ст. 6 ГПК України).
Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Ухвала суду про прийняття заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №908/965/25 від 18.06.2025 була направлена учасникам справи до їхніх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд та отримана ними 18.06.2025 о 13 год. 30 хв., про що свідчать довідки про доставку електронних листів.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повний текст додаткового рішення без його проголошення 26.06.2025.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 р. у справі №908/965/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» про стягнення суми 62107,80 грн позовні вимоги задоволені повністю, але не вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Зауважує, що під час подання позовної заяви Позивачем зазначалось, що у зв`язку з розглядом даної справи будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн - сума витрат на професійну правничу допомогу (гонорар), визначена у відповідності до умов договору від 25.03.2025 №5.03.25 про надання правничої допомоги, укладеного ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» з адвокатським бюро (АБ) «БАРТОШУК ЄВРОЛЕКС». У позові також указувалося, що на виконання умов договору від 25.03.2025 № 5.03.25 про надання правничої допомоги ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» здійснило попередню оплату послуг адвокатського бюро, на підтвердження чого до даної позовної заяви додано копію відповідної платіжної інструкції від 27.03.2025 № 2556 на суму 20 000 грн. Крім того, позивачем вказано, що на виконання умов договору від 25.03.2025 №5.03.25 про надання правничої допомоги у подальшому (після надання послуг за цим договором) між адвокатським бюро та Позивачем буде підписаний відповідний акт. Решта доказів на підтвердження розміру понесених Позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом даного позову у відповідності до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України буде подана суду не пізніше, ніж протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Обґрунтовуючи суму заявлених витрат на правничу допомогу посилається умови Договору №5.03.25 від 25.03.2025 про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» та Адвокатським бюро «БАРТОШУК ЄВРОЛЕКС» та розрахунок суми гонорару за правничу допомогу, надані в межах договору від 25.03.2025 №5.03.25 про надання правничої допомоги, в якому сторонами узгоджена загальна сума гонорару в розмірі 40000,00грн

Зазначає, що 17 червня 2025 року сторонами Договору складено Акт про надання правничої допомоги за Договором від 25.03.2025 №5.03.25 про надання правничої допомоги, в якому викладено детальний опис наданих послуг та визначено загальну суму гонорару, яка підлягає сплаті - 40 000,00 грн (сорок тисяч грн 00 коп.).

З огляду на зазначене заявник вказує, що фактичний розмір винагороди (гонорару) на професійну правничу допомогу у справі №908/965/25 в суді першої інстанції склав 40000,00 грн, які просить стягнути з ТОВ «ІНКАМ-ФІНАНС» на користь ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ».

Відповідач не скористався наданим йому законом правом на подання заперечень/пояснень на заяву про ухвалення додаткового рішення в справі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Ураховуючи ненадання відповідачем заперечень/пояснень, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи.

За змістом частин 1, 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

У силу дії пункту 12 частини 3 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначені приписи ГПК України, висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у п. 4.2.4. постанови від 06.10.2020 у справі №922/376/20, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи № 908/965/25 вбачається, що позивачем дотримано процесуального порядку та строку подання до суду доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Так, позивач у позовній заяві (вх. №1055/08-07/25 від 14.06.2025) навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, 40000,00 грн витрати на правничу допомогу та інші витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також позивачем зазначено, що у подальшому (після надання послуг за цим договором) між адвокатським бюро та Позивачем буде підписаний відповідний акт. Решта доказів на підтвердження розміру понесених Позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом даного позову у відповідності до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України буде подана суду не пізніше, ніж протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

До позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем додані копія Договору про надання правничої допомоги №5.03.25 від 05.03.2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «БАРТОШУК ЄВРОЛЕКС» в особі Керуючого адвокатського бюро Бартошук Валерії Олександрівни та ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ»; копію Розрахунку суми гонорару за правничу допомогу, надану в межах договору від 25.03.2025 №5.03.2025 про надання правничої допомоги; копію Акту від 17.06.2025 про надання правничої допомоги за Договором від 25.03.2025 №5.03.2025 про надання правничої допомоги; копію платіжної інструкції №2565 від 27.03.2025 на суму 20000,00 грн.

Позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу.

Суд, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19).

За умовами договору про надання правничої допомоги №5.03.25 від 25.03.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Бартошук Євролекс»(виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» (клієнт), виконавець приймає на себе зобов`язання щодо здійснення представницьких повноважень, захисту прав і законних інтересів Клієнта, надання Клієнту правової допомоги, у т.ч. за окремими дорученнями.

У пункті 2.1 договору сторонами узгоджено, що виконавець зобов`язується на підставі письмових або усних доручень Клієнта, зокрема, здійснювати складання, підписання та подання в інтересах Клієнта позовних заяв, відзивів, заяв, клопотань, скарг, апеляційних скарг, касаційних скарг та інших процесуальних документів.

Відповідно до п. 4.1 договору винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) виплачується у фіксованому розмірі, який становить 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень (без ПДВ) за одну годину роботи.

Гонорар за виконання окремих доручень може бути узгодженим сторонами у фіксованому розмірі. У такому випадку розмір гонорару визначається сторонами в розрахунку суми гонорару за виконання кожного окремого доручення та/або відповідному Акті про надання правничої дороги (п. 4.2 договору).

У розрахунку суми гонорару за правничу допомогу, надану в межах договору від 25.03.2025 №5.03.25 про надання правничої допомоги, сторони договору дійшли згоди про виконання виконавцем окремого доручення наступного змісту: здійснення представництва прав і законних інтересів Клієнта з метою врегулювання спірних правовідносин з ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» щодо повернення останнім попередньої оплати по договору від 15.08.2024 №148/08-ІФ (вартості замовлених нафтопродуктів, не поставлених у відповідності до умов зазначеного договору), а саме: дослідження та аналіз наявної у Клієнта документації, надання Клієнту консультацій щодо законодавства та судової практики у відповідній категорії спорів, роз`яснення ймовірних перспектив вирішення спору в судовому порядку; збір доказів, у т.ч. направлення адвокатський запитів, досудових вимог та претензій; складання та подання до суду позовної заяви про стягнення грошових коштів; підготування та подання суду доказів по суті відповідної справи та процесуальних документів; представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у відповідній справі. Сума гонорару складає 40000,00 грн, який підлягає сплаті на розрахунковий рахунок виконавця у наступному порядку: 20000,00 грн протягом трьох банківських днів з моменту підписання даного розрахунку; 20000,00 грн протягом сорока банківських днів з моменту набрання законної сили рішенням суду.

На оплату наданих послуг виконавцем виставлено рахунок №1 від 25.03.2025 на суму 20000,00 грн.

Сума 20000,00 грн сплачена позивачем на користь АБ «Бартошук Євролекс» згідно платіжної інструкції (детальна форма) №2565 від 27.03.2025.

17.06.2025 між учасниками правочину складено та підписано Акт про надання правничої допомоги по договору про надання правничої допомоги №5.03.25 від 25.03.2025, зі змісту якого вбачається, що Виконавець надав Клієнту послуги (перелік послуг ідентичний переліку викладеному в розрахунку суми гонорару за правничу допомогу), загальна вартість яких складає 40000,00 грн.

У матеріалах справи наявні копія ордеру серії ВЕ №1150610, виданого 27.03.2025 за договором № 5.03.25 від 25.03.20250 АБ «Бартошук Євролекс», на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» (адвокат Бартошук В.О.), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001636 від 21.06.2019, виданого Бартошук В.О.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд виходить з такого.

За змістом пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України, до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлює суд на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подають до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд встановив, що заявлені витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та підтверджуються наданими доказами.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує категорію та складність справи, предмет спору, заявлену до стягнення суму, здійсненні адвокатом дії зі складення процесуальних документів у цій справі.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що ця справа не є складною, оскільки вона не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; є малозначною відповідно до приписів ст. 12 ГПК України та розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У даній справі адвокатом Бартошук В.О. надано позивачеві послуги зі складання повідомлення-вимоги №1 від 26.03.2025 та позовної заяви про стягнення суми попередньої оплати, розрахунок якої не є складним.

Ураховуючи наведене, керуючись критеріями співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн (64,40% від ціни позову) є надмірною. Справедливим і розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу є 4000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В іншій частині витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Таким чином, заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволена судом частково.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/965/25 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет №8, ідентифікаційний код юридичної особи 40308189) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСКОМІНФО-ЮГ» (54028, м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, буд. 82/5, ідентифікаційний код юридичної особи 20863045) суму 4000,00 (чотири тисячі гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписаний 26.06.2025.

Додаткове рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько