ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

11 червня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/341/24(921/148/25)

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участі секретаря судового засідання: Василишин О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Антимонопольного комітету України (03035, м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" (вул.Чумацька, буд.1, офіс 408а, м.Тернопіль, 46009, )

про: стягнення пені у розмірі 22 600 грн. та 2 422,40 грн. судового збору

в межах справи №921/341/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток"

За участю представників:

-позивача: Біловус Наталія Степанівна, заступник начальника відділу досліджень і розслідувань в Тернопільській області, посвідчення №15 від 08.10.2021, довіреність №300-02/70 від 25.12.2024;

-відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) перебуває справа №921/341/24 за Заявою № 01/01/20-365, документ сформований в системі "Електронний суд" 24.05.2024 (вх. №376 від 27.05.2024) кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", 04053, м.Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток", 46009, м.Тернопіль, вул. Чумацька, буд. 1, офіс 408а, ідентифікаційний код 43949412 про відкриття провадження у справі про банкрутство (в порядку Книги третьої Кодексу України з процедур банкрутства).

Постановою Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2025 року у справі №921/341/24 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 921/341/24 строком на 12 місяців - до 28.02.2026; припинено повноваження арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича, як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток"; призначено ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича та завершено господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток".

14.03.2025 до суду надійшла позовна заява № номер без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 14.03.2025 (вх.№ 169 від 14.03.2025) Антимонопольного комітету України (03035, м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" (вул.Чумацька, буд.1, офіс 408а, м.Тернопіль, 46009, про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" (вул.Чумацька, буд.1, офіс 408а, м.Тернопіль, 46009, ідентифікаційний код 43949412) пеню в розмірі 22 600 і зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач : ГУК у м.Києві/Солом`ян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" (вул.Чумацька, буд.1, офіс 408а, м.Тернопіль, 46009, ідентифікаційний код 43949412) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України , , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 2422,40 гривень

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025 справу №921/341/24 (921/148/25) передано на розгляд судді Хомі С.О.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 22-р/тк від 09.07.2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яким визнано, що ТОВ "Енерджі Сток" вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу заступника Голови Комітету - державного уповноваженого від 27.01.2023 № 128-21.1/09-2911е у встановлений ним строк та накладено штраф у розмірі 22 600,00 грн. ТОВ "Енерджі Сток" не виконало зазначене рішення у встановлений строк, у зв`язку з чтим позивачем відповідно до Закону України нараховано відповідачу пеню.

Позиція відповідача.

До матеріалів справи відповідачем не було подано Відзиву на позовну заяву.

Заперечення позивача.

Від позивача до матеріалів справи Відповідь на відзив не поступала.

Рух справи.

Ухвалою від 21.03.2025 прийнято позовну заяву № номер без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 14.03.2025 (вх.№ 169 від 14.03.2025) Антимонопольного комітету України до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі №921/341/24(921/148/25) та призначено у справі підготовче засідання на 16.04.2025.

Ухвалою від 16.04.2025 повідомлено Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" Григор`єва Валерія Васильовича та відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" про відкладення підготовчого засідання на 30.04.2025.

Ухвалою від 30.04.2025 повідомлено учасників справи, що підгготовче засідання у справі №921/341/24 (921/148/25) відбудеться 19.05.2025 зважаючи на те, що підготовче засідання у справі, призначене на 30.04.2025 не відбулося, враховуючи оголошену повітряну тривогу на території Тернопільської області.

Ухвалою від 19.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/341/24(921/148/25) до судового розгляду по суті на 11.06.2025.

У судовому заіданні 11.06.2025 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Явка сторін.

Представник позивача Біловус Н.С. в судове засідання з`явилася, підтримала позовні вимоги, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Ліквдатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток"в судове засідання не з`явився.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також судом встановлено, що у всіх сторін справи наявний зареєстрований електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС "Електронний Суд", куди надсилались ухвали суду, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, слід вважати, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області.

Розгляд заяв та клопотань

Заяви та клопотання від учасників справи не поступили.

Технічна підтримка.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (ВКЗ).

Господарський процес.

Судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення в ході судового розгляду справи по суті представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України розглянула матеріали справи №1287-26.13/31-24 та прийняла рішення №22-р/тк від 09.07.2024, яким визнано, що ТОВ "Енерджі Сток" вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу заступника Голови Комітету - державного уповноваженого від 27.01.2023 № 128-21.1/09-2911е у встановлений ним строк (п. 1 резолютивної частини Рішення).

За вищевказане порушення на ТОВ "Енерджі Сток" накладено штраф у розмірі 22 600,00 грн.

Також в абз. 2 п.3 резолютивної частини Рішення зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" штраф повинен бути сплачений у двомісячний строк з дня одержання рішення та протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу (ч.8 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції").

Копія рішення №22-р/тк від 09.07.2024 надіслана Комітетом відповідачу разом із супровідним листом від 19.07.2024 № 128-26.13/07-7047е, який був повернутий із відділення Укрпошти як не вручений, що підтверджується копією поштового конверту з довідкою про причини повернення/досилання по причині "закінчення терміну зберігання"

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення № 22-р/тк була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України "Урядовий кур`єр" від 06.09.2024 № 181 (7841).

Таким чином, Рішення № 22-р/тк вважається врученим Відповідачу 16.09.2024.

Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням № 22-р/тк, закінчився 18.11.2024 (оскільки 16.11.2024 та 17.11.2024 припадають на неробочі дні).

З матеріалів справи слідує, що відповідач у встановлений строк не надав доказів виконання рішення №22-р/тк від 09.07.2024 щодо сплати штрафу, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Встановлення, розвиток і забезпечення торгових та інших чесних звичаїв ведення конкуренції при здійсненні господарської діяльності в умовах ринкових відносин регулюються Законом України "Про захист від недобросовісної конкуренції", Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України", Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджені розпорядженням Антимонопольного комітету України №5 від 19.04.1994 (далі Правила), а також іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення.

Статтею 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що державний уповноважений Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, приймати розпорядження про початок розгляду справи або надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи, проводити, організовувати розслідування або дослідження за цими заявами і справами, закривати провадження у цих справах незалежно від їх підвідомчості іншим органам Антимонопольного комітету України, вносити, передавати їх в установленому Антимонопольним комітетом України порядку на розгляд цих органів для прийняття рішення,приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій.

Згідно ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення Комітету набирають чинності з дня їх прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Комітету. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Комітету інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі) надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до ч. 8 та ч. 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»: - у разі якщо протягом строку, встановленого абз. 1 ч. 3 цієї статті (двомісячний строк для сплати штрафу), рішення органу Комітету не виконується, Голова Комітету видає наказ про примусове виконання рішення органу Комітету, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу; - наказ Голови Комітету про примусове виконання рішення органу Комітету, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення органу Комітету до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу та пені.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер та не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій. Таку ж правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі № 914/607/17.

Відповідно до ч. 7 та ч.14 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.

Нарахування, застосовані на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції», не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошових зобов`язань або зобов`язань зі сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань відповідно до положень законодавства про банкрутство. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 9223-36гс13 та Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 911/254/16.

У постанові Верховний Суд від 06.08.2019 у справі № 911/254/16, зокрема, зазначив правову позицію щодо застосування до спірних правовідносин положень законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про банкрутство, а саме: отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин (порушення законодавства про захист економічної конкуренції) положення законодавства про банкрутство, відтак неправомірно відмовили у задоволенні позову у справі про стягнення штрафу та пені у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Виходячи з наведеного, нарахування, застосовані на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції», не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань, відповідно до положень ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи підтверджено, що копія рішення № 22-р/тк від 09.07.2024 направлена відповідачу, повернулася на адресу позивача "за закінченням терміну зберігання", а тому рішення вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення (дата оприлюднення у газеті "Урядовий кур`єр" № 181 (7841) інформації про прийняте рішення - 06.09.2024), отже дата отримання рішення 16.09.2024, та строк оплати штрафу закінчився 18.11.2024.

Відповідач не скористався своїм правом на оскарження рішення № 22-р/тк та в порядку передбаченому статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позов не заявив. Двомісячний присічний термін на оскарження рішення відділення закінчився 18.11.2024.

А відтак, рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 22-р/тк від 09.07.2024 у справі №1287-26.13/31-24, є чинним.

У процесі розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання рішення № 22-р/тк від 09.07.2024 про сплату штрафу.

Враховуючи, що відповідачем штраф не сплачено, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 34 578,00 грн (22 600,00 грн х 1,5% х 102 днів) за період з 19.11.2024 по 28.02.2025 включно за прострочку сплати штрафу.

Однак, заявив до стягнення з відповідача 22 600,00 грн. пені, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету.

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності у даній справі, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 22 600,00 грн пені в дохід Державного бюджету підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та неоспорені відповідачем.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 2, 3 статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Комітетом за подання позовної заяви про стягнення пені сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (платіжна інструкція №206 від 13.03.2025).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 2422,40 грн на користь позивача

Витрати на правову допомогу.

Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, ст.ст.236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" (вул.Чумацька, буд.1, офіс 408а, м.Тернопіль, 46009, ) в дохід Державного бюджету України отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету:21081100:

- пеню у розмірі 22 600 (двадцять дві тисячі шістсот) грн. 00 коп.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток" (вул.Чумацька, буд.1, офіс 408а, м.Тернопіль, 46009, ) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати:

-позивачу (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");

-відповідачу (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");

-ліквідатору: Григор`єву Валерію Васильовичу (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд").

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 20 червня 2025 року.

Суддя С.О. Хома