ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

24.06.2025м. ДніпроСправа № 904/4420/24

Суддя Назаренко Н.Г., розглянувши заяву: Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенлі", м. Київ

до: Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 3% річних та втрат від інфляції

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (заявника): не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стенлі" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат (далі - відповідач) заборгованості у загальному розмірі 309 585, 58грн.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 3% річних в розмірі - 94 040,46 грн;

- інфляційні втрати в розмірі - 215 545, 12 грн.

Рішенням від 09.12.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенлі" до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про стягнення 3% річних та втрат від інфляції задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Стенлі 94 040,46грн. - 3% річних, 215 545,12грн. - інфляційних втрат та 4 643,79грн. - витрат на сплату судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 у справі № 904/4420/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської від 09.12.2024 у справі № 904/4420/24 залишено без змін.

05.06.2025 на виконанням рішення від 09.12.2024 видано наказ.

06.06.2025 від Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат надійшла заява, в якій він просить визнати наказ про примусове виконання від 05.06.25р., виданий Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/4420/24, таким, що повністю не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що ПРАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат, у зв`язку з набранням 17.04.2025 р. законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 р. у справі № 904/4420/24, у добровільному порядку 25.04.2025 р. виконало рішення суду, перерахувавши стягнуті суми на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Стенлі, що підтверджується платіжними інструкціями № від 25.04.2025 на суму 4 643,79 грн., № від 25.04.2025 на суму 215 545,12 грн., № від 25.04.2025 на суму 94 040,46 грн.

Ухвалою від 11.06.2025 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про визнання наказу від 05.06.2025 таким, що не підлягає виконанню до розгляду у судовому засіданні в межах розумного строку на 24.06.2025.

24.06.2025 сторони в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу приписів ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно зі ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Статтею 160 ГПК України встановлено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, за заявою стягувача або боржника може, зокрема, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню зазначені в ч. 2 ст. 328 ГПК України, а саме: якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Боржник в заяві зазначає про добровільну сплату ним стягуваної суми у розмірі 314 229,37грн., що підтверджується платіжними інструкціями № від 25.04.2025 на суму 4 643,79 грн., № від 25.04.2025 на суму 215 545,12 грн., № від 25.04.2025 на суму 94 040,46 грн.

Таким чином, зважаючи на добровільну сплату Приватним акціонерним товариством Центральний гірничо-збагачувальний комбінат, вимоги за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2025 є припиненими.

За встановлених вище обставин, наказ №904/4420/24 від 05.06.2025, виданий на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 про стягнення з Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Стенлі 94 040,46грн. - 3% річних, 215 545,12грн. - інфляційних втрат та 4 643,79грн. - витрат на сплату судового збору, є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим, заява Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/4420/24 від 05.06.2025, виданий на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 про стягнення з Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Стенлі 94 040,46грн. - 3% річних, 215 545,12грн. - інфляційних втрат та 4 643,79грн. - витрат на сплату судового збору, таким, що не підлягає виконанню повністю.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 24.06.2025 і може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 25.06.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко