СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. Харків Справа № 922/5189/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.,

розглянувши апеляційну скаргу відповідачки, фізичної особи - підприємця Орел Ганни Олексіївни (вх.№1283 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 (повний текст судового рішення складений та підписаний 10.06.2024, суддя Л.В. Шарко)

у справі №922/5189/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм", м. Харків,

до фізичної особи - підприємця Ситника Олександра Сергійовича, м. Харків,

фізичної особи - підприємця Орел Ганни Олексіївни, м. Суми

про стягнення 2 313, 29грн та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 у справі №922/5189/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" від 30.05.2024 про зміну способу виконання рішення задоволено. Вирішено змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2023 по справі №922/5189/21 наступним чином: стягнути з фізичної особи - підприємця Орел Ганни Олексіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" суму грошових коштів у розмірі 140 025, 06грн.

Фізична особа - підприємець Орел Ганна Олексіївна, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 10 червня 2024 року у справі №922/5189/21 про зміну способу виконання рішення по справі скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Новакорм" про зміну способу виконання рішення по справі. Просить стягнути з позивача на користь відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на те, що в матеріалах спраи невірно зазначена адреса відповідачки, у зв`язку з чим, остання не повідомлялася належним чином про розгляд даної справи, копія судового рішення їй не вручалася. Про існування ухвали суду вона дізналася від державного виконавця, на виконанні у якого перебуває наказ, виданий судом першої інстанції згідно ухвали суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.06.2025 для розгляду справи №922/5189/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/5189/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Орел Ганни Олексіївни на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 у справі № 922/5189/21 до надходження матеріалів справи.

09.06.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №922/5189/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Орел Ганни Олексіївни на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 у справі №922/5189/21 залишено без руху. Постановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме, подати до Східного апеляційного господарського суду обґрунтоване клопотання із викладенням підстав для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду, підтвердженими належними та допустимими доказами

Суд встановив, що відповідно до положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст оскаржуваної ухвали складено 10.06.2024, отже, строк на її оскарження сплив 20.06.2024.

Апелянт звернулася з апеляційною скаргою 02.06.2025, посилаючись на те, що в матеріалах справи невірно зазначена адреса відповідачки, у зв`язку з чим, остання не повідомлялася належним чином про розгляд даної справи, копія судового рішення їй не вручалася. Про існування даної ухвали суду вона дізналася від державного виконавця, на виконанні у якого перебуває наказ, виданий судом першої інстанції згідно ухвали суду.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою ФОП Орел Ганни Олексіївни зазначено: АДРЕСА_1 .

Цю ж адресу зазначає і апелянт в апеляційній скарзі як адресу, за якою вона зареєстрована та проживає, на підтвердження чого надає також витяг з реєстру Сумської територіальної громади.

Оскажувана ухвала, як і повний текст рішення, додаткового рішення, ухвала про відкриття провадження у справі, ухвали-повідомлення про час, дату та місце судового засідання були надіслані відповідачці на адресу: АДРЕСА_2 , і поштові конверти поверталися до суду з відміткою про причини невручення "адресат відсутній", зокрема має місце відмітка підприємства поштового зв`язку від 18.06.2024 про невручення ФОП Орел Г.О. копії оскажуваної ухвали із зазначенням причини "адресат відсутній".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, вважається, що 18.06.2024 відповідачці вручено копію оскаржуваної ухвали.

Тобто, відповідно до положень частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апелянт мала звернутись з апеляційною скаргою до 28.06.2024.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Дослідивши клопотання апелянта, суд зазначив, що саме по собі не отримання поштової кореспонденції не є непереборною обставиною, такою, що не залежала від волевиявлення апелянта та унеможливила своєчасне подання апеляційної скарги.

Апелянт не обґрунтовує і не надає жодних доказів, з яких саме конкретних непереборних обставин вона не отримувала направлену на її адресу (зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) поштову кореспонденцію і не змогла подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі та ухвали-повідомлення надсилались відповідачці на адресу: АДРЕСА_3 , проте, поштові конверти також поверталися до суду з відміткою про причини невручення "адресат відсутній".

13.06.2025 від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, зазначає, що в матеріалах справи не міститься заяви ФОП Орел Г.О. про зміну адреси місцезнаходження; апелянт не спростовує факту пропуску строку подання апеляційної скарги.

Позивач просить врахувати заперечення на відкриття апеляційного провадження та відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі №922/5189/21.

19.06.2025 від апелянта надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, в якому апелянт зазначає, що за адресою: АДРЕСА_2 , вона не проживає з 2020 року.

Апелянт посилається на те, що відповідно до довідки від 16.06.2025 №342, виданою на підставі свідчень сусідів за підписом депутата Лебединської міської ради Віталія Насоненка, вона проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, апелянт посилається на те, що вона похилого віку та має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується довідкою КНП "Центральна міська клінічна лікарня Сумської міської ради".

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025, у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А., для розгляду справи №922/5189/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Тихий П.В.

Розглянувши нове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом, повний текст оскажуваної ухвали, як і рішення, додаткового рішення, ухвала про відкриття провадження у справі, ухвали-повідомлення про час, дату та місце судового засідання були надіслані відповідачці на адресу: АДРЕСА_2 , і поштові конверти поверталися до суду з відміткою про причини невручення "адресат відсутній", зокрема має місце відмітка підприємства поштового зв`язку від 18.06.2023 про невручення ФОП Орел Г.О. копії оскажуваної ухвали із зазначенням причини "адресат відсутній".

Отже, з підстав зазначених вище, вважається, що 18.06.2024 відповідачці вручено копію оскаржуваної ухвали.

Тобто, відповідно до положень частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апелянт мала звернутись з апеляційною скаргою до 28.06.2024.

Апелянт звернулася з апеляційною скаргою 02.06.2025, тобто, зі спливом майже 1 року.

ЄСПЛ зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003, заяви № 69829/01, № 2672/03).

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.07.2023 у справі № 906/638/22.

Згідно з усталеною практикою Суду вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному (касаційному) порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного (касаційного) оскарження з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою ФОП Орел Ганни Олексіївни зазначено: АДРЕСА_1 .

Цю ж адресу зазначила і апелянт в апеляційній скарзі як адресу, за якою вона зареєстрована та проживає, на підтвердження чого надала витяг з реєстру Сумської територіальної громади від 26.12.2022.

В обґрунтування нового клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що відповідно до довідки від 16.06.2025 №342, виданою на підставі свідчень сусідів за підписом депутата Лебединської міської ради Віталія Насоненка, вона проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , з 2020 року.

Зазначене суперечить відомостям, повідомленим апелянтом в апеляційній скарзі.

Крім того, відповідач, будучи зареєстрованою як фізична особа-підприємець, проживаючи з 2020 року за певною адресою без реєстрації, не вчиняючи дії з отримання поштової судової кореспонденції, мала усвідомити можливість настання відповідних правових наслідків.

Судом апеляційної встановлено, що місцевим господарським судом здійснювалось направлення поштової кореспонденції відповідачу за вірною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; зазначена адреса відповідає адресі, що вказана у наданому апелянтом витязі з реєстру Сумської територіальної громади від 26.12.2022.

Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вчинялись всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, а неотримання судових рішень, та, відповідно, можливість подання апеляційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самої відповідачки, оскільки вона мала можливість бути вчасно обізнаною про наявність судового спору і результат ухвалення судом рішення, і при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, мала можливість своєчасно подати апеляційну скаргу.

Відсутність активних дій з боку апелянта у зазначений період у розумінні положень процесуального закону свідчить про недотримання нею принципу розумності строків та належної обачності, що не підтверджує обґрунтованість підстав для поновлення процесуального строку.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо стану здоров`я, оскільки на підтвердження зазначеного апелянтом надано лише довідку КНП "ЦМКЛ" СМР про те, що Орел Г.О. з 27.11.2024 по теперешній час знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні №2. Довідка датована 27.11.2024.

Тобто, із даної довідки вбачається, що 27.11.2024 відповідач знаходилась на стаціонарному лікуванні.

Обставин не можливості відповідачці звернутись до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк (до 27.06.2024), або хоча в у розумні строки із даної довідки не вбачається.

У даному випадку апелянт була належним чином повідомлена судом першої інастанції про розгляд справи, і пропуск строку на апеляційне оскарження не пов`язаний з обставинами непереборної сили.

Виявлення незгоди сторони із судовим рішенням (у тому числі з обставин, які, на переконання скаржника, були неналежним чином встановлені/не встановлені судом, зокрема, за наслідком дослідження наявних в матеріалах справи доказів) не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження за відсутності доведеності наявності об`єктивних та непереборних обставин на звернення з апеляційною скаргою.

Таким чином, встановлені судом апеляційної інстанції обставини свідчать про відсутність у наведеному випадку існування об`єктивно непереборних причин неможливості звернення ФОП Орел Г.О. до апеляційного суду у встановлений законом строк.

Судом апеляційної інстанції враховано, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, може мати наслідком порушенням принципу правової визначеності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 911/4590/13.

Колегія суддів враховує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити з урахуванням преамбули Конвенції, у відповідній частині якої верховенство права оголошується частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 46- 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Відповідно до частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: 1) апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; 2) є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї ж особи на це саме судове рішення; 3) є постанова про залишення апеляційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; 4) скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене та враховуючи, що апелянтом на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху було надано нове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, натомість причини, наведені в ньому, визнано судом апеляційної інстанції неповажними, судова колегія дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Орел Ганни Олексіївни на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 у справі №922/5189/21.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 254 п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі - підприємцю Орел Ганні Олексіївні у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 у справі №922/5189/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий