ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/171/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

Від ОСОБА_1 адвокат Племениченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025, суддя суду першої інстанції Желєзна С.П., м. Одеса, повний текст додаткового рішення складено та підписано 12.05.2025

по справі №916/171/25

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Садівничого масиву «Магістраль»

про визнання недійсним рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Садівничого масиву «Магістраль» про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів СМ «Магістраль», яке оформлено протоколом № 5 від 05.11.2023, в частині виключення ОСОБА_1 з членів СМ «Магістраль».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 у даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів СМ «Магістраль», яке оформлено протоколом №5 від 05.11.2023, в частині виключення ОСОБА_1 з членів СМ «Магістраль», розподілено судові витрати зі сплати судового збору.

16.04.2025 до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

30.04.2025 до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшли пояснення, по тексту яких позивачем було вказано, що 15.01.2025 позивачу та представнику дійсно не був відомий номер справи; під час складення додаткової угоди №1 від 15.01.2025 було допущено помилку - дату угоди було скопійовано з тексту договору від 15.01.2025. З урахуванням зазначеного позивачем було надано додаткову угоду №1/1 від 30.04.2025 про внесення змін до додаткової угоди №1 від 15.01.2025 до договору про надання правової допомоги.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу.

Суд першої інстанції вказав, що надана позивачкою додаткова угода об`єктивно не могла бути укладена 15.01.2025, а отже не може регулювати порядок та розмір сплати гонорару у зв`язку з наданням правової допомоги у справі №916/171/25. Таким чином, у господарського суду відсутні правові підстави для врахування додаткової угоди під час надання правової оцінки питанню визначення позивачем та адвокатом гонорару за здійснення представництва інтересів клієнта

Суд першої інстанції зазначив, що відсутність у договорі №02/16 від 15.01.2025 розміру гонорару та порядок його оплати не дає суду можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару та наявності у позивача наміру сплатити такі витрати на користь адвоката.

Підсумовуючи викладене вище, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи відсутність даних про оплату ОСОБА_1 гонорару у розмірі 15 000,00 грн, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розподілу витрат на правову допомогу, розмір, вартість та порядок сплати яких передбачені актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2025 до договору про надання правової допомоги № 02/16 від 15.01.2025.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25.

Апелянт вказав, що Господарським судом Одеської області було перелічено надані позивачем документи, проте не надано їм жодної оцінки та дослідження на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної в них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Апелянт вказує, що ним було подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що дійсно, 15.01.2025 номер справи не міг бути відомий ні позивачу, ні його представнику. Зазначено, що при складанні тексту додаткової угоди було здійснено технічну помилку, оскільки текст було скопійовано з проекту тексту Договору про надання правової (правничої) допомоги, що був складений саме 15.01.2025. З урахуванням цього, позивачем та адвокатом було укладено Додаткову угоду №1/1 про внесення змін до Додаткової угоди №1 - і виправлено описку. Зазначено «вважати правильною датою Додаткової угоди №1 - 20.01.2025 року».

Крім того, апелянт зазначив, що жодних доказів на підтвердження того, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу, пов`язана з розглядом даної справи, є необґрунтованою, не відповідає критерію розумності та неспівмірна зі складністю справи, виконаними адвокатами роботами, обсягом наданих послуг, до господарського суду не надано.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про розподіл витрат на правову допомогу.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/171/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/171/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/171/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/171/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 13.06.2025; призначено справу №916/171/25 до розгляду на 19.06.2025 о 11:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

19.06.2025 у судовому засіданні прийняла участь представник ОСОБА_1 адвокат Племениченко А.В.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025, якою призначено справу №916/171/25 до розгляду на 19.06.2025 о 11:30, була отримана в системі Електронний суд відповідачем 26.05.2025, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 19.06.2025, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, додаткове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції позивач надав:

1) Копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16 від 15.01.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Племениченко Антоніною Валеріївною.

Відповідно до пункту 1 Договору Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питання надання правової допомоги з питання визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Садівничого масиву «Магістраль», яке оформлено протоколом №5 від 05 листопада 2023.

Відповідно до пункту 2 Договору, для виконання Договору Адвокату доручається виконувати всі дії, передбачені чинним законодавством України. За даним Договором Адвокат діє без обмежень повноважень. Адвокат має право залучати для виконання окремих умов Договору інших адвокатів, спеціалістів та вимагати від Клієнта оформлення договорів та/або довіреностей на цих осіб.

Пунктом 3 Договору встановлено, що порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у додатковій угоді до даного Договору. Розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов`язані з виконанням Договору (відрядження, добові тощо), якщо інше не передбачено домовленістю Сторін.

Відповідно до положень пункту 4 Договору адвокат має право: отримувати від Клієнта дані/документи, необхідні для виконання Договору, вимагати своєчасної та повної оплати наданих послуг.

2) Копію Додаткової угоди №1 від 15.01.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16.

Даною додатковою угодою вирішено викласти пункти 1 та 3 Договору в наступній редакції:

1. Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питання: надання правової допомоги з питання визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Садівничого масиву «Магістраль», яке оформлено протоколом №5 від 05 листопада 2023 у справі №916/171/25.

3. Сторони визначили розмір гонорару, який становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату вартість послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з дня ухвалення судового рішення. Сторони по Договору погодилися, що Гонорар є розумним, при його встановленні було враховано складність справи, кваліфікацію і досвід Адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини.

3) Копію Детального опису робіт від 14.04.2025, виконаних адвокатом по Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16.

Пунктом 1 Детального опису встановлено, що сторони визначили, погодили та підтвердили відповідно до умов Договору, наступний детальний опис (перелік) робіт, виконаних адвокатом:

- Ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом, вивчення справи, підготовка до участі в судових засіданнях - 3 000,00 грн.

- Складання та подання позовної заяви - 4 500,00 грн.

- Складання та подання відповіді на відзив (13.02.2025) - 2 000,00 грн.

- Складання та подання Клопотань про долучення доказів (24.02.2025,17.03.2025) - 500,00 грн.

- Складання та подання Заперечень на клопотання про закриття провадження (18.03.2025, 25.03.2025) - 2 000,00 грн.

- Участь у судових засіданнях - 3 000,00 грн.

Пунктом 2 Детального опису передбачено, що сторони погодили, що вказані в пункті 1 цього Опису роботи за змістом, обсягом відповідають умовам Договору.

4) Копія Акту приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16.

Пунктом 1 Акту встановлено, що сторони визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов Договору, Адвокатом були виконані, а Клієнтом прийняті в повному обсязі наступні роботи:

- Ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом, вивчення справи, підготовка до участі в судових засіданнях - 3 000,00 грн.

- Складання та подання позовної заяви - 4 500,00 грн.

- Складання та подання відповіді на відзив (13.02.2025) - 2 000,00 грн.

- Складання та подання Клопотань про долучення доказів (24.02.2025,17.03.2025) - 500,00 грн.

- Складання та подання Заперечень на клопотання про закриття провадження (18.03.2025, 25.03.2025) - 2 000,00 грн.

- Участь у судових засіданнях - 3 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 Акту, сторони погодили, що вказані в пункті 1 цього Акту роботи за змістом, обсягом та вартістю (ціною) відповідають умовам Договору.

Пунктом 3 Акту встановлено, що загальна вартість вказаних у цьому Акті робіт складає 15 000,00 грн. Вказана сума підлягає оплаті Клієнтом на користь Адвоката протягом десяти банківських днів з дня ухвалення рішення судом.

5) Ордер серія ВН №1462517 на надання правничої допомоги Ковбасі Валентині Володимирівні на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16 від 15.01.2025 у Господарському суді Одеської області.

Крім того, 30.04.2025 позивач надала до Господарського суду Одеської області копію Додаткової угоди №1/1 від 30.04.2025 про внесення змін до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16, відповідно до якої у зв`язку з опискою, здійсненою при друкуванні та підписанні Додаткової угоди №1 до Договору щодо дати такої додаткової угоди, вважати правильною датою Додаткової угоди №1 20.01.2025.

В той же час, копію даної додаткової угоди було подано до Господарського суду Одеської області лише 30.04.2025.

Докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу подаються до суду, зокрема, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням вищезазначених норм процесуального закону докази на підтвердження витрат на правову допомогу мали бути подані протягом 5 днів після ухвалення рішення від 14.04.2025, тобто у строк до 21.04.2025. Таким чином, позивач, подаючи клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів на підтвердження понесених витрат, тобто додаткової угоди від 30.04.2025, мав заявити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи надходження до суду від ОСОБА_1 клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди від 30.04.2025 після спливу строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України, клопотання про поновлення якого позивачем заявлено не було, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залишення поданої позивачем заяви від 30.04.2025 з додатками без розгляду.

Щодо неврахування судом першої інстанції Додаткової угоди №1 від 15.01.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Додаткова угода №1 від 15.01.2025 не може датуватися 15.01.2025, оскільки в ній міститься номер справи №916/171/25 за позовом ОСОБА_1 до Садівничого масиву «Магістраль» про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів СМ «Магістраль», яке оформлено протоколом № 5 від 05.11.2023. Адже номер даній справі було присвоєно лише після подання відповідної позовної заяви, а саме 20.01.2025.

В той же час, як вбачається з пояснень позивача, наданих 30.04.2025 до суду першої інстанції, при складанні тексту Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16 було здійснено технічну помилку при вказівці дати, оскільки текст було технічно скопійовано з проекту тексту Договору про надання правової (правничої) допомоги, що був укладений саме 15.01.2025.

Надані в поясненнях обставини також підтверджується і іншими доказами по даній справі, а саме Детальним описом робіт та Актом виконаних робіт, які також підтверджують, що сторони погодили вартість надання правничої допомоги у суді першої інстанції у сумі 15 000,00 грн.

Крім того, в позовній заяві був зазначений попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які планує понести позивач у сумі 30 000,00 грн. Тобто на момент звернення з позовом сума «запланованих» судових витрат становила 30 000,00 грн, тоді як в результаті укладення Додаткової угоди №1, Акту та Детального опису така сума зменшилася до 15 000,00 грн.

На переконання колегії суддів допущена описка в даті укладення Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16 жодним чином не свідчить про те, що позивач та його представник такої додатковою угодою не погодили вартість послуг з професійної правничої допомоги.

Додаткова угода №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02/16 містить підписи ОСОБА_1 та адвоката Племениченко Антоніни Валеріївни, що свідчить про наявність домовленості обох сторін з усіх питань, які визначені цією додатковою угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

В свою чергу, враховуючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, а саме Договір про надання правової (правничої) допомоги №02/16, Додаткову угоду №1, Детальний опис робіт, Акт виконаних робіт, пояснення позивача щодо допущеної описки при зазначені дати укладення додаткової угоди, беручи до уваги наведений у позовній заяві попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, колегія суддів вважає, що позивач та адвокат Племениченко А.В. погодили, що вартість послуг професійної правничої допомоги у суді першої інстанції по даній справі становить 15 000,00 грн.

В той же час, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність погодження вартості послуг професійної правничої допомоги у суді першої інстанції по даній справі.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України. Проте, у ч.5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6-7, 9 ст.129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши клопотання позивачки, проаналізувавши умови Договору, Додаткову угоду, Детальний опис робіт та Акт, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених відповідачем до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, колегія суддів з урахуванням критерію реальності, дійсності, необхідності, розумності їх розміру, вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 15 000 грн, є необґрунтованими.

На переконання колегії суддів, послуги з ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом, вивчення справи, підготовка до участі в судових засіданнях, вартістю 3 000,00 грн, фактично є частиною послуг зі складання та подання позовної заяви, тому загальна вартість даних послуг, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача становить - 4 500,00 грн.

В свою чергу вартість решти наданих позивачу послуг з професійної правничої допомоги, колегія суддів вважає обґрунтованим та такою, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані позивачем докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, колегія суддів доходить до висновку, що відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 12 000,00 грн.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.2-579/25 від 16.04.2025) підлягає задоволенню в частині стягнення з Садівничого масиву «Магістраль» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 12 000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване додаткове рішення скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 по справі №916/171/25 скасувати.

Прийняти нове рішення.

« 1.Клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.2-579/25 від 16.04.2025) задовольнити частково.

2.Стягнути з Садівничого масиву «Магістраль» (67540, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Кремидівка, проспект 40-річчя Перемоги, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 12 000,00 грн.

3.У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.2-579/25 від 16.04.2025) в іншій частині відмовити.»

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран