УХВАЛА

м. Київ

19.06.2025Справа № 910/17873/20 (910/7672/25)

Суддя Господарського суду міста Києва Мандичев Д.В., розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича

про забезпечення позову до подання позовної заяви

особа, яка може отримати статус відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп»

особа, яка може отримати статус відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі»

особа, яка може отримати статус відповідача-3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2»

особа, яка може отримати статус відповідача-4: Компанія DNIPROCITY LIMITED (Кіпр; реєстраційний номер: НЕ 190741)

в межах справи №910/17873/20

За заявою Приватне підприємство "Консалтингова компанія "КНК" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, 18-А, кв. 1, ідентифікаційний номер 30603263)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" (04071, м. Київ, вул. Межигірська,22, ідентифікаційний номер 33074306)

про банкрутство

Представники: не викликались

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/17873/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп».

До Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У поданій заяві вказано, що в межах справи №910/17873/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" ліквідатор - арбітражний керуючий Донков С.В., має намір звернутися до суду з позовною заявою про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2», Компанію DNIPROCITY LIMITED субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» у зв`язку з доведенням його до банкрутства та солідарне стягнення з відповідачів на користь Товариства з обмеженого відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» грошових коштів в сумі 2 691 251 669,39 грн., що становить суму непогашених зобов`язань боржника після здійсненої реалізації ліквідаційної маси.

Так, рішенням Господарського суду міста Києві від 20.12.2024 у справі 910/17873/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025, задоволено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Покладено на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22, ідентифікаційний номер 33074306). Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" грошові кошти у розмірі 2 691 251 669,39 грн.

Як установлено судом при ухваленні зазначеного рішення, боржник ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» є частиною групи компаній під спільною умовною назвою «Мадеста», яку організували, і вигодонабувачами якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» була відведена роль для фінансування діяльності компаній групи «Мадеста», при тому що боржник не мав власного майна і тих результатів господарської діяльності, за рахунок яких можливо виконати зобов`язання з обслуговування і повернення кредитів АТ «Дельта Банк». Отримані ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» кредитні кошти на підставі безтоварних контрактів на поставку направлялись на компанію Madesta AG, яка в подальшому використовувала ці кошти для виробництва та поставки кінцевої продукції покупцям та отримання прибутку.

Також заявником наголошено, що виведені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на закордонні рахунки кошти в подальшому акумулювалися на рахунках компанії-нерезидента DNIPROCITY LIMITED, Кіпр. Водночас, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців кінцевим бенефіціарним власником DNIPROCITY LIMITED (Кіпр) на той час був ОСОБА_1 .

При цьому, у 2016 році DNIPROCITY LIMITED та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» заснували ТОВ «Санлайт Енерджі», із частками в статутному капіталі 47,90% та 52,10% відповідно. У 2018 році за рахунок коштів, що надавались DNIPROCITY LIMITED та ТОВ «ІПК «АССЕТС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (яке, в свою чергу, також отримало грошові кошти від DNIPROCITY LIMITED) ТОВ «Санлайт Енерджі» збудувало та ввело в експлуатацію сонячну електростанцію в Вітовському районі Миколаївській області.

Крім того, у 2018 році DNIPROCITY LIMITED та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» засновано ТОВ «Санлайт Енерджі 2», частки яких у статутному капіталі відповідно становлять 0,02% та 99,98%. За рахунок наданих від засновків грошових коштів, загалом від DNIPROCITY LIMITED, ТОВ «Санлайт Енерджі 2» у 2019 році збудувало та ввело в експлуатацію сонячну електростанцію в Арбузинському районі Миколаївській області.

Таким чином, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» арбітражний керуючий Донков С.В. наголосив, що доведення до банкрутства ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» здійснено також ТОВ «ІПК «Ассетс Менеджмент груп», ТОВ «Санлайт Енерджі», ТОВ «Санлайт Енерджі 2» та компанією DNIPROCITY LIMITED, оскільки вказані юридичні особи за рахунок виведених з боржника грошових коштів набули активів, які продовжують станом на сьогодні генерувати дохід.

Одночасно, у межах кримінального провадження № 0000748 від 08.12.2022 підтверджено зв`язок даних компаній з ОСОБА_1 , та у межах кримінального провадження № 0000748 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 у справі № 757/21942/24-к накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп».

Також, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2024 у справі № 757/25826/24-к накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Санлайт Енерджі». Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2024 у справі № 757/25841/24-к накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Санлайт Енерджі 2». До того ж, арешт накладений також на активи, що належать цим юридичним особам.

Разом із цим, заявник звернув увагу на підвищений ризик виведення вказаними особами коштів та відчуження майна, оскільки під час перебування справи 910/17873/20 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в суді апеляційної інстанції, адвокат ОСОБА_1 та зазначених юридичних осіб звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування накладених арештів.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2025 року у справі № 757/15230/25-к, від 21.05.2025 року у справі № 757/15234/25-к та від 22.05.2025 року у справі № 757/19356/25-к скасовані арешти у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» арбітражний керуючий Донков С.В. просив вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках, та на все рухоме й нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2», а також на частки в статутних капіталах зазначених товариств.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 та у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23).

Верховний Суд у постановах від 19.12.2024 у справі № 910/6192/24, від 04.09.2024 у справі № 915/249/24 дійшов висновку про те, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Разом з тим, законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Судом враховані наведені заявником обставини, що DNIPROCITY LIMITED та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» є засновниками (учасниками) ТОВ «Санлайт Енерджі» і ТОВ «Санлайт Енерджі 2», та зазначені юридичні особи за рахунок виведених з боржника ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» грошових коштів набули активів, які продовжують станом на сьогодні генерувати дохід.

Водночас, сума непогашених зобов`язань боржника після здійсненої реалізації ліквідаційної маси становить 2 691 251 669,39 грн., що буде становити предмет майбутнього позову про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2» та компанію DNIPROCITY LIMITED.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) зазначено, що жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду в конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Європейський суд з прав людини звертав увагу в рішенні від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвалі щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішенні у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес. Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 910/13208/19.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини» (заява N 32715/06) зверталася увага, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору.

Таким чином, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, за якими він звертався до суду, необхідно розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Отже, зважаючи на наведені доводи щодо необхідності забезпечення позову до подання позовної заяви, а також окреслені підстави та предмет майбутнього позову, суд дійшов висновку, що обрані заявником засоби забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, нерухоме майно та частки в статутних капіталах є співмірними із вимогами майбутнього позову, а невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Також судом ураховано, що частка у статутному капіталі є об`єктом цивільних прав, що здатна обертатися у цивільному обороті, та право на частку у статутному капіталі є майновим правом.

Як звертав увагу Верховний Суд, частка в статутному капіталі товариства є особливим видом майна. Вона сама по собі не має вартості. Її вартість напряму залежить від вартості майна самого товариства. Отже, при створенні товариства ринкова вартість частки зазвичай дорівнює її номінальній вартості. Тоді як з перебігом часу ця цифра стає "історичною", а ринкова вартість частки може суттєво зрости (якщо бізнес товариства буде успішним) або зменшитися (якщо товариство буде вести збиткову господарську діяльність) (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №924/700/21).

Беручи до уваги підстави та предмет майбутнього позову - покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, суд зауважує, що накладення арешту на частку в статутних капіталах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2», забезпечить збереження активів цих підприємств та належність цих майнових прав відповідачам.

До того ж, накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі № 756/3322/19.

Також, на обґрунтованості застосування такого способу захисту саме в майнових спорах звертав увагу Верховний Суд у постанові від 24.01.2024 у справі № 755/12931/23. Як зазначав суд касаційної інстанції, право на частку є майновим правом і такий захід забезпечення позову як накладення арешту на частку відповідача у статутному капіталі товариства є адекватним та співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором позики, а невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки він не зможе їх захистити в межах лише цього судового провадження, без нових звернень до суду, що потягне за собою додаткові витрати.

Відтак, такий захід забезпечення позову як накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2» є адекватним та співмірним із майбутніми позовними вимогами про покладення на вказаних осіб та Компанію DNIPROCITY LIMITED субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Дніпрометалсервісгруп» у зв`язку з доведенням його до банкрутства та солідарне стягнення з відповідачів на користь Товариства з обмеженого відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» грошових коштів в сумі 2 691 251 669,39 грн., що становить суму непогашених зобов`язань боржника після здійсненої реалізації ліквідаційної маси.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 звернуто увагу, що можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, аналізуючи питання забезпечення позову в контексті необхідності обґрунтувати припущення про можливість власника розпоряджатися своїм майном, зазначила, що можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 р. у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 22.04.2024 у справі № 922/3929/23.

Отже, наведені у заяві про забезпечення позову обставини підтверджують обґрунтоване припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

У той же час, щодо вимог про накладення арешту на все рухоме майно осіб, що можуть отримати статус відповідачів 1-3, суд зауважує, що заява про забезпечення позову в цій частині не містить жодної інформації про такий предмет забезпечення, як рухоме майно, зокрема, переліку, ідентифікуючих ознак рухомого майна тощо.

З огляду на наведене, заявником не доведено підставність та необхідність застосування вказаного заходу забезпечення позову, унаслідок чого в задоволенні заяви в цій частині суд дійшов висновку відмовити.

Ураховуючи наведене в сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках, на все нерухоме майно та на частки в статутних капіталах осіб, що можуть отримати статус відповідачів 1-3.

Щодо зустрічного забезпечення судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі №915/870/18, відповідно до якої суд не зобов`язаний в кожному випадку вживати заходи зустрічного забезпечення, оскільки ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд також звертає увагу, що згідно з частиною 3 статті 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Із метою забезпечення позову до подання позовної заяви накласти арешт у межах ціни позову 2 691 251 669,39 грн. (два мільярди шістсот дев`яносто один мільйон двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять гривень, 39 коп.):

- на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10);

- на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10), зокрема на:

- нежитлове приміщення (блок А) у житловому комплексі літ. А - 17 нежитлові приміщення: у цокольному поверсі - № XIX поз. 2 площею 15,0 кв.м.; на першому поверсі - № І поз. 2, 5 площею 30,5 кв.м.; на другому поверсі - № 71 поз. 1,2,4-34, І, № II поз. 2, 5 площею 620,8 кв.м., загальною площею 666,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Нірінберга Павла (вулиця Баумана), будинок 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- нежитлове приміщення - адміністративний корпус літ "А", загальною площею 2563,20 кв.м., за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Хотинська, будинок 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- на 100% частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассет Менеджмент груп» , адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10) у розмірі 33 518 637,00грн., які належать Компанії DNIPROCITY LIMITED (реєстраційний номер: НЕ 190741, Ерріку Іпсен, 24А, Агіос Спирідонас, п/с 3050, Лімасол, Кіпр), у розмірі (100%);

- на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10);

- на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10), зокрема на:

- фотогальванічну електростанцію потужністю 7,085 МВт (літ.А-1 - адміністративна будівля, загальна площа 32,9 кв.м.; літ.Б-1 - будівля охорони, загальна площа 2,8 кв.м.; літ.В- комплектний розподільчий пристрій закритого типу; огорожі та споруди: № 1-6 - трансформаторна підстанція; № 7-фотогальванічні модулі постійного струму; № 8-9 - ворота; № 10 - огорожа; № 11 - вигрібна яма), що розташована за адресою: Миколаївська обл, смт. Воскресенське, вул. Дорожна, буд. 11/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0311, що розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський район (Жовтневий р-н), селищна рада Воскресенська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0282, що розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський район (Жовтневий р-н), селищна рада Воскресенська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0281, що розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський район (Жовтневий р-н), селищна рада Воскресенська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- нежитловий об`єкт (адміністративна будівля за літ. А-1 загальною площею 30,9 кв.м; будинок охорони за літ. Б-1 загальною площею 8,6 кв.м; будинок охорони за літ. Г-1 загальною площею 13,0 кв.м, трансформаторна підстанція №1; трансформаторна підстанція № 2; трансформаторна підстанція № 3; фотогальванічні модулі постійного струму № 4; огорожа № 5; ворота № 6; вигрібна яма № 7; свердловина № 8; будинок охорони за літ.В-1 загальною площею 8,6 кв.м; трансформаторна підстанція № 9, огорожа № 11, ворота № 12, фотогальванічні модулі постійного струму № 10; трансформаторна підстанція № 13; трансформаторна підстанція № 14; ворота № 15; фотогальванічні модулі постійного струму № 16; огорожа 17), що розташований за адресою: Миколаївська обл., смт. Воскресенське, вул. Дорожна, буд. 11, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233;

- на 100% частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассет Менеджмент груп» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10) з розміром внеску до статутного фонду - 26 050 195,00грн. та Компанії DNIPROCITY LIMITED (реєстраційний номер: НЕ 190741, Ерріку Іпсен, 24А, Агіос Спирідонас, п/с 3050, Лімасол, Кіпр) з розміром внеску до статутного фонду -23 949 805,00грн.;

- на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10);

- на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10), зокрема на:

- сонячну електростанцію (Літ. А1 - оперативний пункт спостереження 31,8 кв.м; літ. Б - комплектний розподільчий пристрій закритого типу; літ. В. - комплектна трансформаторна підстанція № 1; літ. Г - комплектна трансформаторна підстанція № 2; літ. Д. - комплектна трансформаторна підстанція № 3; літ. Е - комплектна трансформаторна підстанція № 4; № 1,4 - Ворота; № 2 Хвіртка; № 3 - Огорожа; № 5 - розподільчі щити 66 шт; № 6 - інвертори 66 шт; № 7 - фотогальванічні панелі - 21824 шт; № 8 - вигрібна яма), що розташована за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, вул. Верхня, 4Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203;

- земельну ділянку з кадастровим номером :17:000:0106, яка розташована за адресою: Миколаївська обл., Арбузинський р-н, селищна рада Арбузинська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203;

- на 100% частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10), у розмірі 10 000 000, 00 грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10) з розміром внеску до статутного фонду -9 998 000,00грн. та Компанії DNIPROCITY LIMITED (реєстраційний номер: НЕ 190741, Ерріку Іпсен, 24А, Агіос Спирідонас, п/с 3050, Лімасол, Кіпр) з розміром внеску до статутного фонду -2 000,00грн.

У решті вимог - відмовити.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом.

Стягувач: Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалсервісгруп» (04071, м. Київ, вул. Межигірська,22, ідентифікаційний номер 33074306) арбітражний керуючий Донков Сергій Вікторович (02144, м. Київ, а/с 159, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Боржники: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Ассетс Менеджмент груп» ( 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10, ідентифікаційний номер 34316490);

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі» (49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10, ідентифікаційний номер 40297214);

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайт Енерджі 2» (49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10, ідентифікаційний номер 42032804)

Дана ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до 19.06.2028 (включно).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання 19.06.2025.

Суддя Д.В. Мандичев