ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. Справа№ 911/1583/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Сибіги О.М.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінська О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 10.06.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварської міської ради Броварського району Київської області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025

у справі № 911/1583/25(суддя - Подоляк Ю.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос"

до Броварської міської ради Броварського району Київської області

про визнання поновленим і продовження терміну дії договору оренди землі та зобов`язання укласти договір про внесення змін про поновлення договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.05.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос" від 09.05.2025 про забезпечення позову шляхом заборони Броварській міській раді Броварського району Київської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАГРІТОС" щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:063:1005 та кадастровий номер :01:063:1004, а також на передачу вищезазначених земельних ділянок в оренду будь-яким третім особам задоволено. Заборонено Броварській міській раді Броварського району Київської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАГРІТОС" щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:063:1005 та кадастровий номер :01:063:1004, а також на передачу вищезазначених земельних ділянок в оренду будь-яким третім особам.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 22.05.2025 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Броварська міська рада Броварського району Київської області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025 у справі № 911/1583/25, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025 у справі № 911/1583/25 щодо задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос" про забезпечення позову у справі № 911/1583/25 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос" про забезпечення позову у справі № 911/1583/25 у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що Позивачем в заяві від 09.05.2025 не зазначено конкретних обставин, які б вказували на те, що не застосування даного заходу якимось чином утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду та не долучено до заяви про забезпечення позову жодного доказу того, що Відповідачем вживалися чи вживаються будь-які дії (прийняття будь-яких рішень стосовно подальшого використання земельних ділянок, підготовка до проведення аукціону, повідомлення про наміри відчужити земельні ділянки у засобах масової інформації, тощо) спрямовані на передачу чи відчуження у будь-який спосіб спірних земельних ділянок на користь третіх осіб.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Броварської міської ради Броварського району Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025 у справі № 911/1583/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Броварської міської ради Броварського району Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025 у справі № 911/1583/25. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 10.06.2025.

06.06.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що згідно із сталою практикою Верховного Суду, саме обґрунтовані припущення є достатньою та обґрунтованою підставою для застосування заходів забезпечення позову на противагу тверджень Відповідача.

Відзив обґрунтовано також тим, що попередження Позивача (прийняття рішення Броварської міської ради Броварського району Київської області від 24.04.2025 № 2101-91-08) про те, що після закінчення строку дії вищезазначеного Договору оренди землі, міська рада не має намірів продовжувати термін дії договору створює реальну очевидну загрозу нанесення значної матеріальної шкоди правам і законним інтересам ТОВ «ЛАГРІТОС» як замовника будівництва, що в свою чергу обумовило звернення Позивача із заявою про забезпечення позову.

Позивач вказує, що твердження Апелянта про те, що застосування судом першої інстанції оскаржуваного заходу забезпечення позову призвело до порушення процедури поновлення договорів оренди землі, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та унеможливлює здійснення Броварською міською радою обов`язку передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо розгляду поданого Позивачем листа-повідомлення є безпідставними, а недобросовісна поведінка Відповідача в частині ухилення від виконання своїх обов`язків, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» додатково підтверджує обґрунтованість доводів Позивача щодо застосування заходів забезпечення позову.

У судове засідання, що відбулось 03.06.2025 з`явились представники позивача та відповідача, надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагрітос» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання поновленим і продовження терміну дії договору оренди землі, посвідченого Базир Н.М., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 07 лютого 2007 року і зареєстрованого в реєстрі за № 178, з договором про внесення змін, посвідченим 23 липня 2008 року і зареєстрованим в реєстрі за № 1791, договором про внесення змін, посвідченим 28 грудня 2009 року і зареєстрованим в реєстрі за № 1449, додатковою угодою про поновлення договору оренди землі, посвідченою 23 листопада 2015 року і зареєстрованою в реєстрі за № 821, з додатковою угодою до договору оренди землі про поновлення договору оренди землі, посвідченою Базир Н.М., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 22 травня 2020 року і зареєстрованою в реєстрі за № 213, з договором про внесення змін, посвідченим 23 березня 2021 року і зареєстрованим в реєстрі за № 119 та договором про внесення змін, посвідченим 27 листопада 2023 року і зареєстрованим в реєстрі за № 892 у редакції договору про внесення змін, яка викладена в п. 2 прохальної частини позовної заяви; зобов`язання Броварської міської ради Броварського району Київської області укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАГРІТОС» договір про внесення змін про поновлення договору оренди землі, посвідченого Базир Н.М., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 07 лютого 2007 року і зареєстрованого в реєстрі за № 178, з договором про внесення змін, посвідченим 23 липня 2008 року і зареєстрованим в реєстрі за № 1791, договором про внесення змін, посвідченим 28 грудня 2009 року і зареєстрованим в реєстрі за № 1449, додатковою угодою про поновлення договору оренди землі, посвідченою 23 листопада 2015 року і зареєстрованою в реєстрі за № 821, з додатковою угодою до договору оренди землі про поновлення договору оренди землі, посвідченою Базир Н.М., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 22 травня 2020 року і зареєстрованою в реєстрі за № 213, з договором про внесення змін, посвідченим 23 березня 2021 року і зареєстрованим в реєстрі за № 119 та договором про внесення змін, посвідченим 27 листопада 2023 року і зареєстрованим в реєстрі за №892 на умовах, викладених в п. 2 прохальної частини даного позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він на підставі договору оренди землі від 07.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за № 178 (зі змінами), укладеного між сторонами у справі, є користувачем земельних ділянок площею 0,9641 га з кадастровим номером :01:063:1005, площею 0,0360 га з кадастровим номером :01:063:1004, на яких розташований належний йому об`єкт незавершеного будівництва. Маючи переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, позивач дотримавшись процедури встановленої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на поновлення договору оренди, звертався до відповідача з листами повідомленнями від 27.03.2025 № 02, від 24.04.2025 № 3 про продовження договору оренди землі від 07.02.2007 № 178. Разом з тим, Броварська міська рада Броварського району прийняла рішення від 24.04.2025 № 2101-91-08, яким попередила позивача про те, що після закінчення строку дії вищезазначеного договору оренди землі, міська рада не має намірів продовжувати термін його дії. Вказане стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагрітос» в порядку ст. 137 Господарського процесуального кодексу України подало заяву від 09.05.2025 (вх. № суду 4236 від 09.05.2025) про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Броварській міській раді Броварського району Київської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГРІТОС» щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:063:1005 та кадастровий номер :01:063:1004, а також на передачу вищезазначених земельних ділянок в оренду будь-яким третім особам.

Подана заява мотивована необхідністю вжиття заходів для забезпечення позову, позаяк дії Броварської міської ради Броварського району Київської області, які спрямовані на припинення орендних відносин з ТОВ «ЛАГРІТОС» щодо земельних ділянок, на яких розташована власність позивача, порушує право заявника на поновлення договору оренди землі, а не вжиття заходів для забезпечення позову, у випадку задоволення позову, суттєво утруднить виконання судового рішення в майбутньому.

Розглянувши апеляційну скаргу Броварської міської ради Броварського району Київської області колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між сторонами у справі було укладено договір оренди землі від 07.02.2007, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за № 178 (зі змінами), відповідно до умов якого в редакції договору про внесення змін від 27.11.2023 № 892, відповідач - орендодавець надав, а позивач - орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки площею 1,2392 га - кадастровий номер :00:064:0523, площею 0,9641 га - кадастровий номер :01:063:1005, та площею 0,0360 га - кадастровий номер :01:063:1004, для іншої житлової забудови, за адресою: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава. Договір укладено до 31.05.2025 (п. 8 договору в редакції додаткової угоди від 22.05.2020 № 213). Після закінчення строку, на який було укладено даний договір, орендар, у випадку належного виконання обов`язків відповідно до умов даного договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення даного договору (п. 30 договору в редакції додаткової угоди від 22.05.2020 № 213).

Право оренди земельних ділянок площею 0,9641 га - кадастровий номер :01:063:1005, та площею 0,0360 га - кадастровий номер :01:063:1004 відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав від 27.11.2023 № 356050832, № 356052175 зареєстровано за позивачем - ТВО «ЛАГРІТОС».

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.09.2010 № 27435302 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАГРІТОС» є власником об`єкта незавершеного будівництва, розташовано за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава.

Управлінням інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області зареєстроване повідомлення від 24.07.2020 № КС35 про початок виконання підготовчих робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт «Нове будівництво блокованої малоповерхової житлової забудови Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава» (ділянка № 2), місце розташування об`єкта будівництва: Київська область, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, 21, кадастровий номер земельної ділянки :00:064:0524. У вказаному повідомлені вказано, що земельна ділянка використовується для будівництва на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.05.2020, договору оренди землі від 07.02.2007 № 178 зі змінами. Замовник - ТОВ «Лагрітос».

Рішенням Броварської міської ради Броварського району Київської області від 29.06.2023 № 1224-51-08 надано згоду Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАГРІТОС» на поділ земельної ділянки площею 1,0001 га з кадастровим номером :00:064:0524 з цільовим призначенням для іншої житлової забудови, розташованої по вул. Чорновола В`ячеслава в м. Бровари, що перебуває в користуванні товариства на підставі вказаного вище договору оренди землі від 07.02.2007 № 178 до внесених до нього змін.

10.07.2023 року Відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами :01:063:1004 (Витяг № НВ-023) та :01:063:1005 (Витяг № НВ-023), які сформовані в результат поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0524 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок для іншої житлової забудови від 06.07.2023.

Рішенням Броварської міської ради Броварського району Київської області від 26.10.2023 № 1349-57-08 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, якою здійснюється поділ земельної ділянки площею 1,0001 га, кадастровий номер :00:064:0524, що перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагрітос» з цільовим призначенням для іншої житлової забудови, розташованої по вул. Чорновола В`ячеслава в м. Бровари, на земельні ділянки площею 0,0360 га, кадастровий номер :01:063:1004 та площею 0,9641 га, кадастровий номер :01:063:1005. В зв`язку з поділом земельної ділянки до договору оренди землі від 07.02.2007 № 178 були внесені відповідні зміни.

Маючи переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, ТОВ «Лагрітос» звернулося до Броварського міського голови листом-повідомленням від 27.03.2025 вих. № 2, в якому заявник просив продовжити договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 07.02.2007 і зареєстрованого в реєстрі за № 178 (зі змінами), щодо земельних ділянок площею 0,9641 га - кадастровий номер :01:063:1005, та площею 0,0360 га - кадастровий номер :01:063:1004. В додатку до листа додано проект додаткової угоди.

Листом-повідомленням від 22.04.2025 вих. № 2 ТОВ «Лагрітос» повторно звернулося до Броварського міського голови і просило продовжити договір оренди землі від 07.02.2007 № 178. В додатку до листа додано проект додаткової угоди.

Рішенням Броварської міської ради Броварського району Київської області від 24.04.2025 № 2101-91-08 попереджено ТОВ Лагрітос» про те, що після закінчення строку дії вищезазначеного договору оренди землі, міська рада не має намірів продовжувати термін дії договору.

Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо наявності правових підстав для поновлення та продовження терміну дії договору оренди землі, укладеного між сторонами у справі, відносно земельних ділянок площею 0,9641 га з кадастровим номером :01:063:1005, площею 0,0360 га з кадастровим номером :01:063:1004, на яких розташований належний позивачу об`єкт незавершеного будівництва.

Метою звернення до суду із відповідним позовом є захист порушених прав та інтересів позивача при реалізації ним права щодо продовження орендних відносин між сторонами у справі відносно земельних ділянок площею 0,9641 га з кадастровим номером :01:063:1005, площею 0,0360 га з кадастровим номером :01:063:1004, на яких розташований належний йому об`єкт незавершеного будівництва.

Позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, позаяк при вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагрітос» просило суд першої іінстанції вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Броварській міській раді Броварського району Київської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГРІТОС» щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:063:1005 та кадастровий номер :01:063:1004, а також на передачу вищезазначених земельних ділянок в оренду будь-яким третім особам, позаяк дії Броварської міської ради Броварського району Київської області, які спрямовані на припинення орендних відносин з ТОВ «ЛАГРІТОС» щодо земельних ділянок, на яких розташована власність позивача, порушує право заявника на поновлення договору оренди землі, а не вжиття заходів для забезпечення позову, у випадку задоволення позову, суттєво утруднити виконання судового рішення в майбутньому.

Враховуючи те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суди здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заявлених ним заходів забезпечення позову, на підставі викладених доказів, встановив, що Броварська міська рада Броварського району Київської області не запропонувавши жодного з варіантів, визначених законодавством України, подальшого використання позивачем земельних ділянки, на яких розташований належний йому об`єкт незавершеного будівництво, прийняла рішення від 24.04.2025 № 2101-91-08, яким попередила позивача про те, що після закінчення строку дії вищезазначеного договору оренди землі, міська рада не має намірів продовжувати термін дії договору.

Після закінчення строку дії договору оренди землі від 07.02.2007 № 178, а саме після 31.05.2025, Броварська міська рада Броварського району Київської області має реальну можливість безперешкодно розпоряджатися земельними ділянками площею 0,9641 га з кадастровим номером :01:063:1005, площею 0,0360 га з кадастровим номером :01:063:1004, в т.ч. передати в оренду вказані земельні ділянки іншим третім особам без врахування переважного права ТОВ «Лагрітос», як орендаря, на поновлення цього договору оренди.

Зазначені обставини викликають у заявника достатньо обґрунтовані припущення вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Броварській міській раді Броварського району Київської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГРІТОС» щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:063:1005 та кадастровий номер :01:063:1004, а також на передачу вищезазначених земельних ділянок в оренду будь-яким третім особам, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Варто зауважити, що право розпорядження відповідачем зазначеними вище земельними ділянками у будь-який момент є беззаперечним і реалізація такого права у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За наведених умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача у будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібного за змістом висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 22.04.2024 у справі № 922/3929/2, від 07.01.2025 у справі № 910/1/21 що свідчить про усталеність судової практики з цього питання.

Відтак, стала та актуальна практика Верховного Суду покладає на заявника необхідність обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову, однак визначає, що такі обґрунтування не обов`язково мають бути доведеними доказами вчинення боржником дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення.

Обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиття судом заявленого позивачем заходу забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а відтак суд дійшов висновку про те, що не вжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Обраний заявником вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження щодо можливість розпоряджатися переліченими земельними ділянками, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а у разі відмови у задоволенні позову - становище відповідача буде відновлене до того стану, яким воно було до вжиття заходів до забезпечення позову.

Вжиття заявлених позивачем заходів до забезпечення позову відповідає процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо можливості істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом в разі невжиття таких заходів. Невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Враховуючи те, що заходи забезпечення позову застосовуються судом, як гарантія реального виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагрітос» про забезпечення позову є доведеною, обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагрітос" про забезпечення позову.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Броварської міської ради Броварського району Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025 у справі №911/1583/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 4, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 280, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Броварської міської ради Броварського району Київської області - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2025 у справі №911/1583/25 - залишити без змін.

3. Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали оскарження № 911/1583/25 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 19.06.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко