РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 м. КиївСправа № 910/5759/25

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН";

про: стягнення 24.957,90 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" про стягнення 24.957,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 24.957,90 грн., з яких: 12.446,38 грн. - пеня, 2.007,69 грн. - 3 % річних та 10.503,83 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5759/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві шляхом доставки до електронного кабінету 13.05.2025, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Приписами частини 4 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.03.2025 у справі № 910/9754/24, яке набрало законної сили, за позовом позивача до відповідача стягнуто з останнього суму страхового відшкодування в розмірі 93.727,94 грн. за дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 07.02.2024 в селі Ставчани, Львівського району Львівської області, за участю винної особи - водія ОСОБА_1 (транспортний засіб "Scania" державний знак НОМЕР_1 ) та транспортного засобу MAN TGA 18.440, державний знак НОМЕР_2 .

Оскільки відповідачем порушено строк виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 12.446,38 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2.007,69 грн. та інфляційних втрат в сумі 10.503,83 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписами статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що строк виконання грошового зобов`язання страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Так позивач, звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 10.05.2024 № 51285. Вказана заява отримана відповідачем 14.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Відтак граничний строк виконання зобов`язання відповідача для здійснення грошової виплати є 12.08.2024 (14.05.2024 + 90 днів).

Приписами пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Положеннями частини 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд визнав його арифметично невірним, а саме: розрахунок пені виходить за межі шестимісячного строку на один день.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 12.371,92 грн., за наступним розрахунком суду, який здійснений в заявлений позивачем період, враховуючи приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, а саме:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення (грн.)
93.727,9413.08.2024 - 12.12.202412213 %8.123,09
93.727,9413.12.2024 - 31.12.20241913,5 %1.313,73
93.727,9401.01.2025 - 23.01.20252313,5 %1.594,66
93.727,9424.01.2025 - 10.02.20251814,5 %1.340,44
Загальна сума пені12.371,92

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Статтею 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням.

Cтаття 625 ЦК розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК.

Згідно зі статтею 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 ЦК.

Такий правовий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01.06.2016 № 3-295гс16 за заявою приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі № 910/22034/15 за позовом приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" до приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення суми.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у встановлений строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2.007,69 грн. та інфляційних втрат в сумі 10.503,83 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 26.12.2024 № 20-12/24-ЮП, укладений між позивачем та адвокатським бюро "ГЕДЗ" та акт виконаних робіт від 06.05.2025 № б/н про обсяг виконаних робіт, зокрема, за даним позовом на суму 5.000,00 грн.

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги позивача.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову та приписи пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу покладаються та підлягають стягненню з відповідача в сумі 4.950,00 грн.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" (03067, М. КИЇВ, М. КИЇВ, ВУЛ. ГАРМАТНА, БУД. 8, ПРИМІЩЕННЯ 6, ідентифікаційний код: 20080515) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (03038, М. КИЇВ, ВУЛ. ФЕДОРОВА ІВАНА,БУД. 32, ідентифікаційний код: 30859524) пеню в сумі 12.371 (дванадцять тисяч триста сімдесят одна) грн. 92 коп., 3 % річних в сумі 2.007 (дві тисячі сім) грн. 69 коп., інфляційні втрати в сумі 10.503 (десять тисяч п`ятсот три) грн. 83 коп., витрати на правову допомогу в сумі 4.950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строк встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац