ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2839/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» про забезпечення доказів у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» (08135, Київська обл., Бучанський р-н, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 1, приміщення 25),

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7» (08130, Київська обл., с. Чайки, вул. Валерія Лобановського, 23),

про стягнення 130563,20 грн. сплаченого страхового відшкодування

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Бойченко С.І.

Представники сторін:

від позивача: Сечко С.В. (довіреність № 1378/18 від 27.11.2023 р, свідоцтво адвоката № ЗП002003 від 21.01.2019 р.);

від відповідача: Сіньков В.Г. (довіреність № 911/2839/24 від 31.03.2025 р.);

від третьої особи: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС», за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-7», про стягнення 130563,20 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового платежу за заподіяний страхувальникові збиток відповідно до договору добровільного страхування майна та відповідальності, пов`язаної з експлуатацією майна № 00032/003920 від 13.11.2021 р., предметом якого (договору) є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням квартирою за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Чайки, вул. Валерія Лобановського, 21, корпус 6, кв. № 13. Оскільки 25.12.2021 р. із застрахованим майном трапилась страхова подія - затоплення водою, позивач і звернувся до суду з даним позовом до ТОВ "ОМОКС", як до особи, винними діями якої, як стверджує позивач, і були заподіяні збитки.

12.05.2025 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 12.05.2025 р. (вх. № 4269 від 12.05.2025 р.) про призначення експертизи, в якому відповідач, серед іншого, зазначає, що на підтвердження вини останнього в заподіянні шкоди під час залиття застрахованого позивачем об`єкту, останнім були надані копія акту огляду застрахованого об`єкту від 27.12.2021 р., копія заяви про подію та на виплату від 27.12.2021 р., копія акту № 1 огляду квартири № 13 по вул. В. Лобановського, буд. № 21, корпус 6 від 04.01.2022 р., копія листа управляючої компанії ТОВ «ЗАРАЗ-7» вих. № 46 від 09.09.2022 р., копія акту № 3 огляду квартири № 14 по вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 6. При цьому, за твердженням відпровідача, вищезазначені документи протирічать один одному в частині встановлення причини виникнення пошкодження застрахованого майна. З огляду на викладене, відповідач вважає наявними підстави для призначення у даній справі судової експертизи, оскільки предметом позову в ній є вимоги про стягнення сплаченого страхового відшкодування, а визначальним для ухвалення судового рішення є вирішення питання стосовно вини відповідача у заподіянні шкоди застрахованому майну.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.05.2025 р. було відкладене підготовче засідання на 09.06.2025 р.

06.06.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява б/н від 06.06.2025 р. (вх. № 5176 від 06.06.2025 р.) про забезпечення доказів, за якою відповідач просить суд: 1) забезпечити докази по справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ТОВ «ОМОКС» про стягнення сплаченого страхового відшкодування, шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням, з залученням експерта; 2) оглянути влаштування внутрішньоквартирної системи тепопостачання та водопостачання квартири 13 будинку 21 корпус 6 по вулиці Лобановського Валерія у селі Чайки, Бучанського району, Київської області, за участю сторін, та з залученням експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вулиця Сім`ї Бродських, 6, Київ, 03057).

У судовому засіданні 09.06.2025 р. представник відповідача підтримував подану заяву про забезпечення доказів, представник позивача проти задоволення зазначеної заяви заперечував, посилаючись на її необґрунтованість та відсутність правових підстав для вжиття відповідного заходу; представник третьої особи до суду не з`явився.

Розглянувши заяву ТОВ «ОМОКС» про забезпечення доказів, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що такий доказ може бути втрачений або збирання/подання відповідного доказу стане згодом неможливим чи утрудненим.

Вказана підстава забезпечення доказів відповідає меті процесуального інституту забезпечення доказів, яка полягає у допомозі особам одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим; забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому, такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений або його подання буде ускладнено.

Як встановлено в ч.ч. 3, 4 ст. 110 ГПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви; забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія; забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

В силу приписів ч. 2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України способами забезпечення судом доказів є: допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. Поряд з цим, перелік способів забезпечення доказів, наведених у відповідній нормі, не є виключним, оскільки такою нормою передбачено, що у необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, це насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому і ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів (наведений правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 9901/845/18, від 09.10.2019 р. у справі № 9901/385/19, від 11.03.2020 р. у справі № 9901/608/19, постанові Верховного Суду від 31.05.2023 р. у справі № 910/9677/21).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами 1, 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відзначає, що в даному випадку заявник має довести, зокрема, ту обставину, що докази за їх місцем знаходження, а саме - влаштування внутрішньоквартирної системи тепопостачання та водопостачання квартири АДРЕСА_1 , можуть бути втрачені в майбутньому.

Натомість, як вбачається із поданої заяви про забезпечення доказів, заявник лише посилається на те, що у нього виникли обґрунтовані сумніви щодо того, що власник квартири АДРЕСА_1 не надасть експерту доступ до своєї квартири, однак, не вказує, чим саме зазначені вище сумніви обгрунтовані.

Водночас, і посилання заявника на те, що власник вищезазначеної квартири намагається перекласти свою провину у неналежному догляді та обслуговуванні належного йому майна на відповідача, доказами або посиланнями на них не обгрунтоване.

Поряд з цим, заява також не містить обгрунтування того, що збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Окрім того, слід відзначити, що на даний час судом не вирішено питання щодо призначення судової експертизи, і, відповідно, не визначено ані кола питань, які будуть поставлені на вирішення експертів, ані експертної установи, у зв`язку з чим вимога заявника у заяві про забезпечення доказів про огляд доказів за участі сторін та із залученням експерта Київського науково-дослдного інституту судових експертиз на даний час є безпідставною.

Отже, виходячи зі змісту поданої заяви про забезпечення доказів та її обгрунтування, заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх представників учасників процесу, суд дійшов висновку, що в даному випадку за поданою ТОВ "ОМОКС" заявою про забезпечення доказів останнім не доведено наявності передбачених ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України підстав для такого забезпечення.

Приписами ч. 5 ст. 112 ГПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ТОВ "ОМОКС" про забезпечення доказів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» б/н від 06.06.2025 р. (вх. № 5176 від 06.06.2025 р.) про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.06.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна