ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025м. ДніпроСправа № 904/4923/24

За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Панфілова Андрія Івановича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Панфілова Андрія Івановича і просило суд стягнути з Панфілова Андрія Івановича основний борг за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пеню у розмірі 1 849,55 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 709,95 грн. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 3008/жб від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку).

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, до позову додано клопотання Позивача, в якому він просив суд витребувати у Державної податкової служби України інформацію щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків (серію та номер діючого паспорта для особи, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) Відповідача, оскільки він Позивачу не відомий.

11.11.2024 судом зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків Панфілова Андрія Івановича.

Згідно з відповіддю № 898122 від 11.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру реєстраційним номером облікової картки платника податків Панфілова Андрія Івановича є НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати уточнення позовної заяви в частині правового статусу Відповідача - Панфілова Андрія Івановича.

15.11.2024 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій він вказав, що у прохальній частині позову помилково не було зазначено, що Позивач просить суд стягнути заборгованість саме з Фізичної особи-підприємця Панфілова Андрія Івановича. Тому Позивач просив суд вважати вірною прохальну частину позову:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Панфілова Андрія Івановича основний борг за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пеню у розмірі 1 849,55 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 709,95 грн. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.12.2024 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що сплатив основний борг за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пеню у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 709,95 грн. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., на підтвердження чого надав платіжні інструкції № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024. Водночас, Відповідач вважає, що Позивачем при розрахунку пені порушено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України і не дотримано шестимісячного строку для нарахування пені. За підрахунками Відповідача сума пені має складати 578,59 грн., а не 1 849,55 грн. Тому Відповідач просив суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пені у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 709,95 грн. та плати за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн. у зв`язку із відсутністю предмету спору;

- відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 270,96 грн.

16.12.2024 від Позивача надійшла заява (яка фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог), в якій він заперечував проти контррозрахунку Відповідача та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з Відповідача пеню у розмірі 1 270,96 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

У зв`язку із проведенням державної реєстрації змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі Позивач) є теплопостачальною організацією в розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання і постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, з 01.10.2013 виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку № 5 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Зінченка (колишня назва Бикова) є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником частини нежитлового приміщення № 10, яке знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 5, з 05.01.2021 є Фізична особа-підприємець Панфілов Андрій Іванович (далі Відповідач). Вказане нежитлове приміщення загальною площею 176,5 кв.м приміщення офісу після реконструкції квартир розташоване на першому поверсі житлового будинку. З урахуванням зазначеного, Відповідачу належить 88,25 кв.м.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" закріплено права та основні обов`язки споживача теплової енергії, яка містить обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною, першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 4 статті 13 Закону "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII встановлено, що з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 10.11.2021) затверджений Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Позивачем, як виконавцем послуг, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було оприлюднено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що співвласниками багатоквартирного будинку № 5 по вул. Володимира Зінченка у м. Кривий Ріг, протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору на адресу Позивача надсилалось рішення про обрання моделі договірних відносин.

У пункті 1 Індивідуального договору зазначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - Споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 2 Індивідуального договору останній є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Виконавця Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" https://tec.dp.ua/.

Пунктом 4 Індивідуального договору встановлено, що фактом приєднання Споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання Виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Аналогічні положення щодо приєднання споживача до умов договору наведені в пункті 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі - Правила).

За приписами ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII).

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII надане визначення: індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на міжопалювальний період.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Отже, з 01.11.2021 між Позивачем (далі - Виконавець) та Відповідачем (далі Споживач) укладений Індивідуальний договір, що обліковується за реквізитами № 3008/жб.

Згідно з п. 5 Індивідуального договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Споживач зобов`язується своєчасно і у повному обсязі оплачувати надану послугу у строки та на умовах, визначених Договором.

Обсяг спожитої Споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", і складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення Споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Відповідно до п. 11 Індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Пунктом 16 Індивідуального договору передбачено, що на час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, ведення комерційного обліку здійснюється відповідно до Методики розподілу.

За умовами п. 17 Індивідуального договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється Виконавцем щомісяця.

У пункті 30 Індивідуального договору зазначено, що Споживач вносить однією сумою плату Виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному Виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

У пункті 31 Індивідуального договору зазначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті Виконавця https://tec.dp.ua/3020/.

Відповідно до п. 32 Індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги Споживачу не пізніше ніж за 10 днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п. 33 Індивідуального договору).

Пунктом 34 Індивідуального договору встановлено, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За умовами п. 41 Індивідуального договору Споживач зобов`язаний, зокрема:

- оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором;

- у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з п. 45 Індивідуального договору у разі несвоєчасного здійснення платежів Споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Відповідно до п. 51 Індивідуального договору останній набирає чинності з моменту акцептування його Споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, він вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 Індивідуального договору).

Згідно з п. 55 Індивідуального договору припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишились невиконаними.

На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2021/2022 років" від 22.09.2021 № 490, "Про закінчення опалювального сезону 2021/2022 років" від 23.03.2022 № 158, "Про початок опалювального сезону 2022/2023 років" від 28.09.2022 № 760, "Про закінчення опалювального сезону 2022/2023 років" від 22.03.2023 № 338, "Про початок опалювального сезону 2023/2024 років" від 20.09.2023 № 1162 та "Про закінчення опалювального сезону 2023/2024 років" від 18.03.2024 № 339 Позивач розпочинав і закінчував опалювальні сезони 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 років у м. Кривому Розі.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

За приписами п. 14 Правил відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Згідно з п. 24 Правил визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

За приписами п. 38 Правил споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Відповідно до п.п. 36, 37 Правил споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Згідно з пунктом 3 розділу І Методики розподілу № 315 розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Нарахування за обсяги спожитої теплової енергії відповідно до положень індивідуального договору та приписів Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Методики розподілу № 315 (зі змінами) після опломбування лічильника (та або встановленого автономного опалення в приміщенні) проводяться з урахуванням:

- нарахування плати за місця загального користування (далі - МЗК - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень);

- нарахування плати на загальнобудинкові потреби (далі - ЗБП на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення);

- втрати від транзиту.

Позивач зазначає, що нежитлове приміщення № 10 від`єднане від систем централізованого опалення, а тому нарахування за надані послуги здійснюється відповідно до Методики розподілу № 315 за опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку.

Позивач надав Відповідачу послуги з теплопостачання за період з 01.11.2021 по 31.03.2024, що підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Зінченка, буд. 5, а саме:

- Акт № 17 від 27.10.2021 про подачу теплоносія;

- Акт № 166 від 01.04.2022 про припинення подачі теплоносія;

- Акт № 121 від 03.11.2022 про подачу теплоносія;

- Акт № 140 від 28.03.2023 про припинення подачі теплоносія;

- Акт № 366 від 21.11.2023 про подачу теплоносія;

- Акт № 276 від 28.03.2024 про припинення подачі теплоносія.

Позивач зазначає, що у будинку № 5 по вул. Володимира Зінченка у м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актами про технічний огляд вузла обліку теплової енергії від 29.08.2019, 20.07.2023 та свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що діє до 06.06.2027. Прилад-розподілювач теплової енергії у зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої теплової енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Згідно з актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актами надання послуг з абонентського обслуговування:

- № 7389 від 30.11.2021 Відповідачу у листопаді 2021 року поставлено 0,28 Гкал теплової енергії на суму 2 056,14 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн.;

- № 11540 від 31.12.2021 Відповідачу у грудні 2021 року поставлено 0,32 Гкал теплової енергії на суму 1 942,44 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн.;

- № 2254 від 31.01.2022 Відповідачу у січні 2022 року поставлено 0,41 Гкал теплової енергії на суму 1 593,46 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн., з урахуванням сторнування відповідно до акту передачі-прийняття № 9336 від 02.03.2022, у зв`язку зі зміною ціни природного газу;

- № 5678 від 28.02.2022 Відповідачу у лютому 2022 року поставлено 0,39 Гкал теплової енергії на суму 883,86 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн., з урахуванням сторнування відповідно до акту передачі-прийняття № 9336 від 02.03.2022, у зв`язку зі зміною ціни природного газу та коригування відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії № 15128 від 30.04.2022, яким здійснено коригування наданих Гкал;

- № 11994 від 31.03.2022 Відповідачу у березні 2022 року поставлено 0,49 Гкал теплової енергії на суму 3 733,94 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн., з урахуванням коригування відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії № 15128 від 30.04.2022, яким здійснено коригування наданих Гкал;

- № 14441 від 30.04.2022 Відповідачу у квітні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн. з ПДВ;

- № 16313 від 31.05.2022 Відповідачу у травні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн. з ПДВ;

- № 17934 від 30.06.2022 Відповідачу у червні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн. з ПДВ;

- № 19630 від 31.07.2022 Відповідачу у липні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн. з ПДВ;

- № 21253 від 31.08.2022 Відповідачу у серпні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн. з ПДВ;

- № 22886 від 30.09.2022 Відповідачу у вересні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн. з ПДВ;

- № 24384 від 31.10.2022 Відповідачу у жовтні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн. з ПДВ;

- № 27567 від 30.11.2022 Відповідачу у листопаді 2022 року поставлено 0,33 Гкал теплової енергії на суму 1 763,60 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- № 32615 від 31.12.2022 Відповідачу у грудні 2022 року поставлено 0,51 Гкал теплової енергії на суму 2 725,57 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- № 2268 від 31.01.2023 Відповідачу у січні 2023 року поставлено 0,48 Гкал теплової енергії на суму 2 565,24 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- № 5939 від 28.02.2023 Відповідачу у лютому 2023 року поставлено 0,52 Гкал теплової енергії на суму 2 779,02 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- № 9663 від 31.03.2023 Відповідачу у березні 2023 року поставлено 0,25 Гкал теплової енергії на суму 1 336,07 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн.;

- № 11790 від 30.04.2023 Відповідачу у квітні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 13589 від 31.05.2023 Відповідачу у травні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 15257 від 30.06.2023 Відповідачу у червні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 16992 від 31.07.2023 Відповідачу у липні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 19059 від 31.08.2023 Відповідачу у серпні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 20940 від 30.09.2023 Відповідачу у вересні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 22745 від 31.10.2023 Відповідачу у жовтні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн. з ПДВ;

- № 25694 від 30.11.2023 Відповідачу у листопаді 2023 року поставлено 0,17 Гкал теплової енергії на суму 879,88 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн.;

- № 29402 від 31.12.2023 Відповідачу у грудні 2023 року поставлено 0,64 Гкал теплової енергії на суму 3 124,10 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн., що разом складає 3 181,26 грн. з ПДВ;

- № 2367 від 31.01.2024 Відповідачу у січні 2024 року поставлено 0,67 Гкал теплової енергії на суму 3 173,00 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн.;

- № 5920 від 29.02.2024 Відповідачу у лютому 2024 року поставлено 0,36 Гкал теплової енергії на суму 1 655,71 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн.;

- № 9375 від 31.03.2024 Відповідачу у березні 2024 року поставлено 0,36 Гкал теплової енергії на суму 1 607,42 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн.

Вказані акти разом із рахунками на оплату були надіслані на адресу Відповідача супровідними листами.

Проте Відповідачем вищеперелічені акти не були підписані.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази наявності претензій Відповідача щодо обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Позивач зазначає, що оскільки Відповідач спожив теплову енергію для обігріву належного йому на праві власності (1/2) нежитлового приміщення, то ним при розрахунку наданих Відповідачу послуг застосовувались тарифи, передбачені для групи "інші споживачі".

Відповідно до наданого Позивачем розрахунку Відповідачем спожито теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 на загальну суму 31 819,45 грн., яку Відповідачем не було сплачено.

Крім того, відповідно до наданого Позивачем розрахунку Відповідачу нараховано плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 на загальну суму 230,58 грн., яку Відповідачем не було сплачено.

Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлену теплову енергію у розмірі 31 819,45 грн. та не здійснив оплату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., що і було причиною виникнення спору.

Надалі, 13.12.2024 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що сплатив основний борг за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пеню у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 709,95 грн. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., на підтвердження чого надав платіжні інструкції № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024. Водночас, Відповідач вважає, що Позивачем при розрахунку пені порушено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України і не дотримано шестимісячного строку для нарахування пені. За підрахунками Відповідача сума пені має складати 578,59 грн., а не 1 849,55 грн. Тому Відповідач просив суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пені у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 709,95 грн. та плати за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн. у зв`язку із відсутністю предмету спору;

- відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 270,96 грн.

16.12.2024 від Позивача надійшла заява (яка фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог), в якій він заперечував проти контррозрахунку Відповідача та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з Відповідача пеню у розмірі 1 270,96 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 34 Індивідуального договору, строк оплати поставленої теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2024, а також строк оплати за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 є такими, що настали.

При цьому, як вказувалось вище, 13.12.2024 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що сплатив основний борг за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пеню у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 709,95 грн. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., на підтвердження чого надав платіжні інструкції № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024. Водночас, Відповідач вважає, що Позивачем при розрахунку пені порушено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України і не дотримано шестимісячного строку для нарахування пені. За підрахунками Відповідача сума пені має складати 578,59 грн., а не 1 849,55 грн. Тому Відповідач просив суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пені у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 709,95 грн. та плати за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн. у зв`язку із відсутністю предмету спору;

- відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 270,96 грн.

Як вказувалось вище, 16.12.2024 від Позивача надійшла заява (яка фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог), в якій він заперечував проти контррозрахунку Відповідача та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з Відповідача пеню у розмірі 1 270,96 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Як вказувалось вище, згідно з п. 45 Індивідуального договору у разі несвоєчасного здійснення платежів Споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за загальний період з 03.01.2022 по 07.10.2024 у розмірі 1 849,55 грн.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. У подальшому дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 651 від 27.06.2023 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" та зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Беручи до уваги, що Позивач надав Відповідачу житлово-комунальні послуги, відповідно заборонено нарахування пені з початку карантину (12.03.2020) по 30.07.2023 (тридцять днів після скасування карантину).

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення пені по 30.07.2023 задоволенню не підлягають.

З урахуванням приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", нарахування пені у спірних правовідносинах підлягає з 31.07.2023.

При цьому, суд звертає увагу, що можливий строк нарахування штрафних санкцій (6 місяців згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України) продовжився на період дії карантину, і на цей же період нарахування штрафних санкцій було заборонено. Продовжений строк закінчився із завершенням карантину, а тому нарахування штрафних санкцій за межами цього строку є неправомірним.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково за загальний період з 31.07.2023 по 07.10.2024 у розмірі 224,39 грн.

При цьому, як вказувалось вище, 13.12.2024 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що сплатив основний борг за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пеню у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 709,95 грн. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., на підтвердження чого надав платіжні інструкції № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024, № 0.0..1 від 13.12.2024. Водночас, Відповідач вважає, що Позивачем при розрахунку пені порушено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України і не дотримано шестимісячного строку для нарахування пені. За підрахунками Відповідача сума пені має складати 578,59 грн., а не 1 849,55 грн. Тому Відповідач просив суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 31 819,45 грн., пені у розмірі 578,59 грн., 3% річних у розмірі 1 518,33 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 709,95 грн. та плати за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн. у зв`язку із відсутністю предмету спору;

- відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 270,96 грн.

16.12.2024 від Позивача надійшла заява (яка фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог), в якій він заперечував проти контррозрахунку Відповідача та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з Відповідача пеню у розмірі 1 270,96 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Водночас, Відповідач сплатив Позивачу пеню у розмірі 578,59 грн., яка є більшою ніж сума пені, розрахована судом (224,39 грн.).

З огляду на викладене, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

24.06.2025