ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/302/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Булгакової І.В., Малашенкової Т. М.

розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги Міністерства юстиції України, Національного банку України та Публічного акціонерного товариства «Одесапродконтракт»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Одесапродконтракт» на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Національного банку України

до Публічного акціонерного товариства «Одесапродконтракт»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Імексбанк»

про звернення стягнення на нерухоме майно.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог, судових рішень та скарги на дії державного виконавця

1.1. У провадженні суду перебувала справа за позовом Національного банку України (далі - НБУ, Банк, позивач, скаржник-2) до Публічного акціонерного товариства «Одесапродконтракт» (далі - ПАТ «Одесапродконтракт», відповідач, скаржник-3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі -ПАТ «Імексбанк», третя особа), про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

1.2. Рішенням господарського суду Одеської області від 29.07.2019 у справі №916/302/16, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 та постановою Верховного Суду від 07.06.2022, позовні вимоги задоволено. В рахунок погашення заборгованості ПАТ «Імексбанк» перед НБУ за кредитним договором №29 про рефінансування від 26.11.2009 у сумі 3 162 606 403,14 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) та належить ПАТ «Одесапродконтракт». Зокрема, цілісний майновий комплекс, за адресою: м. Одеса, 19 км Старокиївської дороги, будинок 34, реєстраційний номер 01 (далі - ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт»). Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

1.3. На виконання рішення Господарським судом Одеської області 29.08.2019 видано відповідні накази.

1.4. ПАТ «Одесапродконтракт» 01.11.2023 звернулося до Господарського суду Одеської області зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець, ДВС), у якій просило суд:

1) поновити строк на подання вказаної скарги, з визнанням поважними причин пропуску цього строку;

2) визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.09.2019 щодо визначення вартості майна - цілісного майнового комплексу ПАТ «Одесапродконтракт»;

3) визнати недійсною оцінку цілісного майнового комплексу ПАТ «Одесапродконтракт», оформлену звітом про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський центр консалтингу та оцінки» (далі - ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки»);

4) визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.09.2019 щодо здійснення 22.09.2023 перевірки майна на предмет його цілісності, описаного та арештованого постановою від 04.12.2019;

5) зобов`язати державного виконавця усунути допущені порушення із неухильним дотримання норм та положень Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: 1) проведення особисто державним виконавцем нового огляду нерухомого майна за участю представників ПАТ «Одесапродконтракт» на предмет його цілісності на поточну дату; 2) проведення повноважними представниками суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкта господарювання нового безпосереднього огляду нерухомого майна за участю представників ПАТ «Одесапродконтракт»; 3) складання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання нового звіту про оцінку нерухомого майна за результатом його безпосереднього огляду за участю представників ПАТ «Одесапродконтракт»; 4) належне письмове повідомлення ПАТ «Одесапродконтракт» про визначену ринкову вартість нерухомого майна за результатами нової оцінки нерухомого майна, здійсненою суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання за результатами його безпосереднього огляду за участі представників ПАТ «Одесапродконтракт» із спрямуванням ПАТ «Одесапродконтракт» нового звіту про оцінку нерухомого майна.

1.4.1. На обґрунтування доводів скарги ПАТ «Одесапродконтракт» (боржник) вказує на порушення своїх прав під час визначення вартості належного йому майна, також на те, що звіт про оцінку ЦМК, лист державного виконавця від 15.09.2023 №30107977/6-20.1 та акт державного виконавця від 22.09.2023 йому, як боржнику не направлялися. Про наявність оскаржуваного звіту боржнику стало відомо лише 19.10.2023 із листа державного виконавця, який надійшов на адвокатський запит. При цьому оскаржуваний звіт фактично оприлюднений у Автоматизованій системі виконавчого провадження лише 25.10.2023.

1.4.2. На переконання боржника, звіт про оцінку ЦМК не відповідає вимогам нормативно-правових актів щодо проведення оцінки майна, методології та методам оцінки, оцінюючим процедурам та є таким, що складений неналежним («упередженим і некомпетентним») суб`єктом оціночної діяльності. Нерухоме майно безпосередньо не оглядалося будь-яким суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання, що суперечить положенням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», який є обов`язковим до виконання в силу Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінювач при проведенні оцінки нерухомого майна, складанні звіту про оцінку нерухомого майна та визначенні його дійсної ринкової вартості майна також не врахував істотних змін у його складі (повного руйнування окремих будівель та споруд, які входять до складу нерухомого майна, тощо).

1.4.3. Боржник наголошує на тому, що суб`єкт оціночної діяльності також залучений до оцінки нерухомого майна у виконавчому провадженні не у спосіб та не у порядку, визначеному чинним законодавством України. Державний виконавець безпосередньо 22.09.2023 не оглядав описане та арештоване постановою від 04.12.2019 нерухоме майно, а отже, не міг скласти за результатами такого огляду акт від 22.09.2023 на предмет його цілісності. При цьому представники боржника, зберігача нерухомого майна та інших осіб, які мали залучатися до такої процедури державний виконавець не залучив та, відповідно, такі особи участі у складанні цього акта від 22.09.2023 не приймали. Дійсність обставин зазначених у акті своїми підписами не підтвердили. Водночас, на переконання боржника, зазначені в акті відомості не відповідають дійсності, а сам акт фактично складений вже після складання звіту.

1.4.4. На підтвердження своїх доводів боржник надає суду висновок експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи. За його твердженням, встановлена у звіті вартість нерухомого майна у сумі 132 148 000 грн (із урахуванням ПДВ) є значно заниженою та не відповідає дійсній ринковій вартості цього майна. Згідно з даними із Єдиної бази даних звітів про оцінку (станом на жовтень 2023 року) вартість майна складає 699 611 816,23 грн. Водночас допущені виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності порушення при оцінці майна безпосередньо впливають на визначення дійсної ринкової вартості нерухомого майна, що, у сою чергу, має наслідком завдання боржнику істотних збитків у вигляді недоотриманого доходу, який може залишитися у боржника після задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні.

1.5. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 боржнику поновлено строк на подання скарги до суду; скаргу задоволено частково; визнано недійсною оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», оформлену звітом про оцінку майна, складеним 29.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки»; у задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

1.6. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 скасовано; відмовлено у задоволенні клопотання боржника про визнання поважними причин пропуску строку подання та поновлення боржнику строку на подання скарги на неправомірні дії державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.09.2019 щодо визначення вартості майна - ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт»; скаргу залишено без розгляду.

1.7. Верховний Суд постановою від 18.04.2024 скасував постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №916/302/16, а справу передав на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

1.8. За результатами нового розгляду Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 11.06.2024 ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 у справі №916/302/16 залишив без змін.

1.9. НБУ та Міністерство юстиції України (далі - Міністерство, скаржник-1) звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких, просили скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 у справі №916/302/16, а також постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та ухвалити нове рішення - про відмову ПАТ «Одесапродконтракт» у задоволенні скарги на неправомірні дії державного виконавця.

1.10. Верховний Суд постановою від 17.09.2024 частково задовольнив касаційні скарги НБУ і Міністерства; скасував ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024; справу в оскарженій частині передав на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

2. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

2.1. За результатами нового розгляду Господарський суд Одеської області ухвалою від 07.01.2025 у справі №916/302/16 (суддя - Шаратов Ю.А.) задовольнив скаргу ПАТ «Одесапродконтракт» на неправомірні дії державного виконавця - в частині, переданій на новий розгляд постановою Верховного Суду від 17.09.2024; визнав недійсною оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», яка оформлена звітом про оцінку майна, складеним суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки».

2.2. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 09.04.2025 (колегія суддів: Савицький Я.Ф. - головуючий, Поліщук Л.В., Таран С.В.) залишив ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

3. Стислий виклад вимог касаційних скарг

3.1. Міністерство та НБУ звернулися до Суду з касаційними скаргами, в яких просили: скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.01.2025, якою задоволено скаргу ПАТ «Одесапродконтракт» та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ПАТ «Одесапродконтракт» про визнання поважними причини пропуску строку подання та поновлення строку подання скарги на неправомірні дії державного виконавця та залишити скаргу без розгляду; у разі задоволення клопотання ПАТ «Одесапродконтракт» та поновлення строку подання скарги, відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Одесапродконтракт» в частині визнання недійсною оцінки цілісного майнового комплексу ПАТ «Одесапродконтракт», яка оформлена звітом про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки».

3.2. ПАТ «Одесапродконтракт» також звернулося до Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати частково постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 (в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги Товариства на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.01.2025); у частині розгляду апеляційної скарги НБУ та апеляційної скарги Міністерства постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 у справі №916/302/16 залишити без змін; не передаючи справи на новий розгляд змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 доповнивши її у відповідних частинах із врахуванням мотивувальної частини апеляційної скарги Товариства; не передаючи справи на новий розгляд змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 07.01.2025.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи осіб, які подали касаційні скарги

4.1. Касаційні скарги подані на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.2. Доводи касаційних скарг, поданих НБУ та Міністерством, значною мірою збігаються та узагальнено зводяться до того, що: боржником пропущений процесуальний строк на звернення із скаргою на дії державного виконавця; боржником обрано неналежний спосіб захисту; наявні у матеріалах справи докази свідчать про відсутність підстав вважати порушеними права боржника у виконавчому провадженні; висновки судів у частині, що стосується визнання оцінки майна недійсною є безпідставними.

4.2.1. Щодо пропуску процесуального строку на звернення зі скаргою да дії державного виконавця скаржники 1 та 2 зазначають таке:

- при новому розгляді скарги суду слід було провести новий розгляд у частині поновлення процесуального строку та у частині вимог щодо оцінки майна. На виконання вказівок Верховного Суду дослідити всі обставини і надати належну оцінку доказам, на які посилаються сторони;

- встановивши пропуск процесуального строку на звернення із скаргою, суд першої інстанції допустив грубе порушення норм процесуального права. Зокрема, у питанні поновлення процесуального строку застосував положення Закону України «Про виконавче провадження» замість спеціальних процесуальних норм. На переконання скаржників, господарський суд при здійсненні судочинства має обов`язок керуватися виключно положеннями статті 341 ГПК України, а не положеннями Закону України «Про виконавче провадження»;

- суди не взяли до уваги того, що скаржником обрано спосіб захисту не передбачений положеннями статті 339 ГПК України, якими визначено, що предметом розгляду можуть бути дії / бездіяльність державного виконавця, а не вимоги про визнання недійсною оцінки (звіту) майна. У цьому аспекті наголошують, що судами не враховані висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 13.03.2019 у справі №920/149/18.

4.2.2. Щодо неналежного та неефективного способу захисту скаржники 1 та 2 зазначають про те, що вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають. У цьому аспекті вказують, зокрема, таке:

- звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків та, відповідно, не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна. Отже, сама суть та правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних із скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів;

- із посиланням на висновки які викладені у постанові Верховного Суду від 19.06.2023 у справі №909/121/22 наголошують на тому, що неможливо в судовому порядку визнати недійсною оцінку майна. Натомість належною у такому разі є вимога про визнання оцінки майна такою, що не підлягає застосуванню;

- також скаржники наголошують на необхідності застосування у спірних відносинах висновків Верховного Суду щодо ефективності на належності обраного стороною способу захисту своїх прав, які викладені у постановах від 08.01.2024 у справі №2-3894/09 та від 19.06.2023 у справі №909/121/22;

- НБУ також посилається висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.02.2019 у справі №168/828/16-ц, від 13.02.2020 у справі №309/816/18 та від 07.02.2024 у справі №607/12426/18, від 30.07.2019 у справі №40/45-10, від 13.03.2018 у справі №914/881/17, від 04.07.2018 у справі №711/650/13-ц, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340, від 22.10.2019 у справі №923/876/16, від 28.02.2024 у справі №909/69/22.

4.2.3. Щодо відсутності порушеного права ПАТ «Одесапродконтракт» скаржники 1 та 2 зазначають таке:

- примусова реалізація майна боржника спрямована на необхідність виконання судового рішення, яким встановлено заборгованість ПАТ «Імексбанк» перед НБУ, а тому, при будь-якій ціні продажу іпотечного майна, отримана сума грошових коштів не погасить у повному обсязі заборгованість ПАТ «Імексбанк»;

- також НБУ та Міністерство посилаються на висновки Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №904/7326/17, від 22.04.2020 у справі №641/7824/18, від 04.04.2024 у справі №242/3822/19; від 20.12.2023 у справі №724/1199/23; від 08.11.2023 у справі №523/7098/22, від 03.06.2020 у справі №318/89/18, 19.10.2022 у справі №463/8903/20, від 24.01.2022 у справі №921/555/17-г/14, від 09.07.2021 у справі №923/713/19, від 09.08.2023 у справі №914/1789/19 (щодо недоведення боржником наявності порушеного права, оскільки суду не надано належних доказів недостовірності оцінки майна).

4.2.4. Щодо безпідставності висновків про визнання оцінки майна недійсною скаржники 1 та 2 зазначили таке:

- відсутність безпосереднього огляду нерухомого майна та заниження оцінювачем вартості майна, не підтверджено жодним належним та допустимими доказами, що також спростовується фотографіями предмета іпотеки, які долучені до звіту про оцінку майна (датовані 10.07.2023). Крім того, причина відсутності оцінювача безпосередньо на об`єкті оцінки спростовується самим боржником, який, посилаючись на лист ПП «Фаворит», зазначає про недопуск суб`єкта оцінки;

- із посиланням на висновки, які викладені в постановах Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №761/38243/21, від 29.04.2020 у справі №826/6706/18, від 03.02.2021 року у справі №442/6491/17, від 07.02.2024 у справі №607/12426/18, від 13.02.2020 у справі №309/816/18, від 08.01.2024 у справі №2-3894/09 та висновки Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц, зазначають про те, що рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки. Однак, боржник не надав суду ані рецензії на звіт про оцінку майна, ані інших доказів, які б підтверджували невідповідність вартості цілісного майнового комплексу, визначеній у висновку;

- натомість стягувачем надано копію рецензії на оцінку, в якій зазначено, що звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, незавжаючи на те, що має незначні недоліки, які в цілому не вплинули на достовірність оцінки. Проте, суди розглядаючи лише висновок судового експерта та рецензію Фонду державного майна України, безпідставно не взяли до уваги надану Банком рецензію на оцінку, виконану ГО «Всеукраїнська спілка оцінювачів землі». У цьому контексті наголошують на тому, що така рецензія взагалі не досліджувалася судом, що свідчить про процесуальні порушення (принцип змагальності та стандартів доказування в господарському процесі).

4.3. ПАТ «Одесапродконтракт» (Скаржник-3) у касаційній скарзі частково погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, які викладені в оскаржуваних судових рішеннях. Водночас Скаржник-3 висловлює часткову незгоду з висновками судів попередніх інстанцій в частині оцінки його аргументів та поданих ним доказів, а тому просить суд касаційної інстанції дослідити такі доводи, надати їм власну оцінку при розгляді цієї касаційної скарги та змінити (доповнити) мотивувальну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2025 у справі №916/302/16.

4.3.1. Зокрема, за твердженням Скаржника -3 поза увагою судів залишились такі істотні доводи, як:

- оцінка ЦМК здійснювалася оцінювачем як група нерухомого майна - будівель та споруд замість того, щоб оцінювати таке майно, як ЦМК;

- зазначений оцінювачем склад майна ЦМК та його стан не відповідає його дійсному складу і стану, суперечить іншим наявним у матеріалах справи доказам та/або складеним у виконавчому провадженні документам;

- надані НБУ рецензії на звіт про оцінку ЦМК не є виключними доказами, що мають для суду заздалегідь встановлену силу при визначенні правомірності / неправомірності звіту з оцінки ЦМК;

- ПАТ «Одесапродконтракт» не пропущено процесуальний строк на звернення до суду із скаргою, оскільки із змістом звіту останнє фактично ознайомилося лише 28.11.2023. Лист державного виконавця від 15.09.2023 № 60107977/6-20.1 не відправлявся на його поштову адресу, а сам звіт про результати оцінки цілісного майнового комплексу в АСВП оприлюднений лише 25.10.2023;

- також ПАТ «Одесапродконтракт» не погоджується із висновками суду про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про зміну предмета скарги та наголошує на неврахуванні судами істотної зміни фактичних обставин справи. Зокрема, про вчинення дій на проведення трьох електронних аукціонів із продажу ЦМК у виконавчому провадженні та дій щодо передачі ЦМК у власність НБУ, тощо. На переконання скаржника, саме ці обставини і допускають зміну предмета скарги.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. Від НБУ 23.05.2025 та від Міністерства 26.05.2025 надійшли відзиви на касаційну скаргу ПАТ «Одесапродконтракт», в яких останні заперечують проти її доводів та просять залишити касаційну скаргу боржника без задоволення.

5.2. ПАТ «Одесапродконтракт» у відзивах на касаційні скарги НБУ та Міністерства (подані до Суду 29.05.2025 у межах строку, визначеного частиною восьмою статті 165 ГПК України) просить відмовити у задоволенні касаційних скарг, посилаючись на те, що їх доводи є безпідставними та необґрунтованими.

5.3. Третя особа своїм правом на подання відзивів на касаційні скарги не скористалася.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Постановою ДВС від 19.09.2019 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.08.2019 №916/302/16. У виконавчому провадженні 04.12.2019 ДВС винесено постанову про опис та арешт майна.

6.2. Згідно з постановою ДВС від 20.12.2021 ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки» призначено суб`єктом оціночної діяльності та постановлено останньому надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості майна, описаного та арештованого згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.12.2019 НОМЕР_1.

6.3. Листом від 14.06.2023 НОМЕР_1/6-20.1 державний виконавець звернувся до ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки» в якому повідомив про необхідність надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна.

6.4. На адресу державного виконавця 14.09.2023 від ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки» надійшов звіт від 29.08.2023 про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт» (далі - звіт), з якого убачається таке:

6.4.1. Мета проведення незалежної оцінки зазначена у заявці на оцінку - визначення ринкової вартості для продажу майна.

6.4.2. Дата оцінки - 27.06.2023. Курс 1 дол. США НБУ на 27.06.2023 - 36,5686.

6.4.3. Об`єкт оцінки - ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», який складається виключно з будівель та споруд загальною площею 25 659,9 кв.м.

6.4.4. На базі результатів проведення оцінки, враховуючи мету оцінки, сформований висновок про наступне: Ринкова вартість об`єкта оцінки - ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт» станом на 27.06.2023, становить 132 148 000,00 грн з урахуванням ПДВ, сума ПДВ (20 %) - 22 024 666,67 грн.

6.4.5. Склад об`єкта оцінки визначений відповідно до Іпотечного договору з майновим поручителем від 26.11.2009 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.07.2023, номер інформаційної довідки 337971502.

6.4.6. У звіті вказано, що замовником були надані наступні вихідні данні для проведення незалежної оцінки:

- заявка №20 від 27.06.2023;

- фотографії об`єкта оцінки;

- лист Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, постанова про опис та арешт майна від 04.12.2019;

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2019 ВП НОМЕР_1;

- документ від 23.03.2020 № 30107977/6-20.1;

- іпотечний договір з майновим поручителем від 26.11.2009;

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.07.2023, номер інформаційної довідки 337971502;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06.06.2008;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс;

- державний акт на право постійного користування землею, серія ОД 13-21.

6.4.7. У звіті також вказано про допуски та обмежуючі умови, які є невід`ємною його частиною, зокрема:

- на дату складання звіту в Україні ведено воєнний стан згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2101-ІХ, в південних областях України окупована частина територій, ведуться бойові дії та області знаходяться періодично під ракетними обстрілами, внаслідок чого пересування в межах південних територій є небезпечним. Внаслідок неможливості гарантування безпечного доступу до майна, оцінка технічного стану майна була здійснена з урахуванням інформації та матеріалів фотофіксації, що були надані замовником (підпункт 2 пункту 1.3);

- інформація надана замовником вважалась достовірною без перевірки для підтвердження її достовірності. Оцінювач не може гарантувати її абсолютну точність (підпункт 4 пункту 1.3);

- поданий звіт про оцінку об`єкта представляє власні, неупереджені, професійні суб`єктивні судження та висновки оцінювача стосовно вартості об`єкта оцінки, які обумовлені тільки приведеними допущеннями та обмежуючими умовами. Відповідальність за прийняті рішення щодо використання звіту несе замовник (підпункт 8 пункту 1.3);

- оцінювач проводить оцінку майна станом на дату оцінки. Оцінювач підкреслює, що при зміні умов на ринку майна, технічного стану майна або його характеристик, та інших умов, що впливають на вартість, оцінювач не бере на себе відповідальність стверджувати, що визначена ринкова вартість буде дійсна після дати оцінки (підпункт 9 пункту 1.3).

6.4.8. У пункті 1.5 звіту зазначено, що процедура оцінки об`єкта нерухомості включає наступні етапи: збір і вивчення технічної та фінансової документації по об`єкту; натурне обстеження об`єкта оцінки, збір відомостей про технічний стан і знос елементів конструкцій, проведення необхідних замірів та розрахунків; аналіз одержаних вихідних даних для проведення незалежної оцінки та узгодження достовірності цих даних замовником; опис місцеположення і технічних характеристик об`єкта оцінки; вибір підходів до розрахунку вартості об`єкта оцінки; розрахунок вартості об`єкта оцінки за обраними підходами; узгодження результатів, одержаних за методичними підходами; оформлення звіту.

6.4.9. У пункті 2.3 звіту вказано, що фізичний стан об`єкта оцінки визначався оцінювачем на основі візуального огляду з використанням рекомендацій наведених у журналі «Практикум оцінки» №7, 2007 рік під редакцією Маркуса Я.І. Фізичний стан об`єкта оцінки відображено на фотознімках, які були надані замовником.

6.4.10. Відповідно до розділу 8 «Узгодження результатів» звіту оцінки майна від 29.08.2023, за результатами проведених розрахунків оцінювач одержав такі розміри вартості об`єкта оцінки: ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», який розташований за адресою: м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, будинок 34 (без урахування торгівельного павільйону літ. Т та резервуарів літ. VII, VIII, за порівняльним підходом - 136 247 995,00 грн., за дохідним підходом - 126 779 202,00 грн.; торгівельний павільйон літ. Т та резервуари літ. VII, VIII, за витратним підходом - 634 318,00 грн.

6.4.11. Оцінювачем проведено зважування вартості визначеної за кожним підходом на вагу відповідного підходу, кожному підходу надано 50% впевненості. Відповідно, ринкова вартість об`єкта оцінки (без резервуарів та металевого павільйону) складає: 136 247 995,00 Х 0,50 + 126 779 202,00 Х 0,50 = 131 513 599,00 грн. з ПДВ. Вартість торгівельного павільйону літ. Т та резервуарів літ. VII, VIII приймається за витратним підходом - 634 318,00 грн.

6.4.12. Ринкова вартість об`єкта оцінки - ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт» станом на 27.06.2023 складає з округленням до 3-х знаків: 131 513 599,00 + 634 318,00 = 132 148 000,00 грн з ПДВ.

6.4.13. При цьому в пункті 7.1 розділу 7 звіту про оцінку майна від 29.08.2023 вказано, що оцінювач при розрахунку вартості об`єкта з використанням порівняльного підходу виходив з такого:

1) у зв`язку з відсутністю інформації про ціни продажу об`єктів нерухомого майна, у розрахунку оцінювач використовує пропозиції продажу подібного майна;

2) інформація, яка надавалась спеціалістами агентств нерухомості по телефону стосовно приміщень, які виставлені на продаж, з юридичної точки зору оцінювачем не перевірялась. Технічний стан приміщень в оголошенні про продаж та згідно розмови з спеціалістами агентств нерухомості та фотофіксації можуть не співпадати, оскільки ріелтори при продажу приміщень, як правило, завищують фізичний стан приміщень. В розрахунку приймаються дані, визначені з усної розмови між Оцінювачем та спеціалістами агентства нерухомості та фотофіксації об`єктів порівняння.

3) оцінювач визначає вартість об`єкта у гривнях шляхом переводу доларів США згідно курсу НБУ станом на дату оцінки.

6.4.14. У розділі 9 «Заява оцінювача» звіту зазначено, що інформація та вихідні дані надані замовником, вважалися достовірними без перевірки підтвердження їх достовірності. Оцінювачі не можуть гарантувати її абсолютну точність.

6.5. Суди також встановили, що державним виконавцем 15.09.2023 складений лист НОМЕР_1/6-20.1 адресований ПАТ «Одесапродконтракт» та НБУ, в якому повідомляється, зокрема: що в рахунок погашення боргу описано та арештовано майно боржника, вартість якого визначено експертом. Відповідно до звіту про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», вартість становить 132 148 000,00 грн з урахуванням ПДВ. Також, у цьому листі виконавцем наведено зміст частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

6.6. Із Реєстру передачі простої кореспонденції до відділу відправки та обліку документів Управління забезпечення та документообігу Міністерства юстиції України від 19.09.2023 вбачається, що Відділом адміністрування Департаменту ДВС лист від 15.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1 переданий для відправки простою кореспонденцією на адресу ПАТ «Одесапродконтракт» та НБУ (пункти 14, 15 Реєстру). На цьому Реєстрі відповідальною особою Міністерства юстиції України Зубок С.П. зроблено напис «Відправлено: 21.09.2023».

6.7. Також державним виконавцем на підтвердження відправки листа від 15.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1 на адресу стягувача та боржника, суду надано: 1) відомість відправлень простої письмової кореспонденції, складеної Міністерством юстиції України (відправник), що містить підпис відповідальної особи міністерства Зубок С.П., печатку Управління забезпечення та документообороту МЮУ і відбиток календарного штемпеля (печатки) відділення поштового зв`язку «Київ 1» Українського державного підприємства поштового зв`язку «УКРПОШТА» із зазначенням дати - 21.09.2023; 2) фіскальний чек АТ «УКРПОШТА» від 21.09.2023.

6.8. Державним виконавцем 22.09.2023, на виконання доручення від 07.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1 щодо здійснення перевірки майна описаного та арештованого постановою від 04.12.2019 (майнового комплексу, загальною площею 25 659,9 кв.м. розташованого в м. Одеса, 19-й кілометр Старокиївської дороги, 34), складений акт державного виконавця, в якому зазначено, що означене арештоване майно перебуває в належному стані, не зруйновано.

6.9. Представником ПАТ «Одесапродконтракт» 19.10.2023 направлено на адресу державного виконавця адвокатський запит №19/10/23-2, в якому представник просив, зокрема: письмово повідомити про усі здійснені виконавчі дії та інші заходи вчинені виконавчою службою у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1; надати копії усіх документів, які складені у виконавчому провадженні за період з 22.10.2022 та на поточну дату; надати копії усіх документів, що були отримані від третіх осіб та долучені до матеріалів виконавчого провадження у серпні, вересні та жовтні 2023 року; письмово повідомити про оприлюднення документів в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

6.10. Державний виконавець у відповіді на адвокатський запит листом від 19.10.2023 №137557//20.1 повідомив представника боржника про те, що відповідно до звіту про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», вартість становить 132 148 000,00 грн з урахуванням ПДВ, про що листом державного виконавця від 15.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1 повідомлено сторін виконавчого провадження. Також проінформував про те, що відповідно до акта державного виконавця від 22.09.2023 здійснено перевірку описаного та арештованого постановою від 04.12.2019 майна на предмет його цілісності.

6.11. Представником ПАТ «Одесапродконтракт» також 23.10.2023 направлено на адресу державного виконавця адвокатський запит №23/10/23-1 із проханням надати належним чином засвідчені копії: звіту про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», листа державного виконавця від 15.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1 та акта державного виконавця від 22.09.2023.

6.12. 25.10.2023 в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) оприлюднено звіт про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт» та акт державного виконавця від 22.09.2023.

6.13. Суди також встановили, що згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.10.2023 №201-06801646, яка автоматично сформована відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 17.05.2018 №658, оціночна вартість ЦМК «ПАТ «Одесапродконтракт» становить 699 611 816,23 грн.

6.14. Згідно із висновком експерта від 18.12.2023 №50/23, складеним на замовлення ПАТ «Одесапродконтракт» за результатами проведеної оціночно-будівельної експертизи (далі - висновок експерта) встановлені такі обставини, зокрема:

- за результатами проведеного дослідження встановлено, що звіт про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки» не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології та методам оцінки, оцінюючим процедурам, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний для визначення ринкової вартості ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт»;

- у дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що для відповіді на поставлене питання щодо відповідності вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології та методам оцінки, оцінюючим процедурам звіту про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки», судовим експертом було виконано рецензування звіту;

- при цьому судовий експерт врахував приписи пунктів 62 - 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440;

- у підпунктах 1, 2 підрозділу «Висновок про зібрану виконавцем звіту про оцінку майна вихідних даних та інформацію (її повноту, достатність та розкриття у звіті)» розділу 3 висновку експерта вказано: оцінювач не проводив особистий огляд та фіксацію об`єкта оцінки; оцінювачем не виконані, згідно з пунктом 6 Національного стандарту №3 «Оцінка цілісних майнових комплексів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1655 від 29.11.2006 процедури, які необхідно виконати при оцінці цілісного майнового комплексу.

6.14.1. У розділі «Загальні зауваження судового експерта до звіту» висновку експерта вказано, зокрема:

1) оцінювач у висновку про вартість не вказує термін дії звіту. При цьому нормативними та законодавчими документами такий термін встановлено 6 місяців з дати оцінки;

2) на аркушах 6-8 - пункту 1.2 та пункту 1.4 в переліку основних нормативно-законодавчих документів які були використані та основних поняттях та термінології при здійсненні оцінки не вказано основний нормативний документ на основі якого потрібно виконувати оцінку - цілісного майнового комплексу - Національний стандарт №3 «Оцінка цілісних майнових комплексів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1655 від 29.11.2006;

3) на аркушах 9-13 звіту пункт 2 опис об`єкта оцінки - не виконано аналіз цілісного майнового комплексу, а саме його склад, що внесло плутанину в подальші розуміння використаних підходів до оцінки.

4) на аркушах 18-20 звіту наведено огляд ринку виробничо-складської нерухомості м. Одеса, в якому зазначена середньоринкова вартість приміщень площею понад 1 000 кв.м - 257,2 доларів США за кв.м., що значно вище вартості 1 кв.м. отриманого при оцінці об`єкта оцінці - 141 доларів США за кв.м. та мало вплинути на загальну вартість об`єкта оцінки, зазначену у звіті у бік її істотного збільшення;

5) згідно з пунктом 7.1 на сторінці 26 звіту площа складів охолодження та морозильників складає - 14 665 кв.м., що є більш ніж 50% загальної площі цілісного майнового комплексу. Оцінювач при пошуку аналогів не врахував цей факт, а використав об`єкти порівняння звичайні склади, в результаті чого при розрахунках виникли розбіжності та поправки (коефіцієнт коригування) від - 6% до + 69%, що вказує на некоректний підбір об`єктів порівняння на сторінках 27-35 звіту та мало вплинути на загальну вартість об`єкта оцінки, зазначену у звіті, у бік її істотного збільшення. В результаті некоректного підбору об`єктів порівняння обґрунтовано могла виникнути різниця майже в два рази між вартістю в результаті оцінки та середньоринкової вартості приведеної в аналізі ринку;

6) на сторінках 37 звіту оцінювач виконує розподіл нерухомості за функціональним призначенням і на сторінках 38-54 звіту виконує підбір об`єктів порівняння та розрахунки кожної групи окремо в результаті чого по окремим об`єктам коефіцієнт коригування становить - 56%, що є не коректною правкою.

6.14.2. Оцінювачем виконана розбивка об`єкта оцінки на групи будівель та споруд, однак об`єктом оцінки є єдиний об`єкт - цілісний майновий комплекс ПАТ «Одесапродконтракт».

6.14.3. Експертом зауважено, що визначення цілісного майнового комплексу, яке зазначене у Цивільному кодексі України повністю збігається з поняттям цілісного майнового комплексу наведеному у Національному стандарті №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Зокрема, об`єктом оцінки у формі цілісного майнового комплексу (цілісний майновий комплекс) є об`єкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність.

6.14.4. Отже, виходячи із визначення поняття цілісного майнового комплексу оцінювачу було необхідно оцінювати весь комплекс будівель та споруд, як єдиного комплексу за методом дисконтування грошового потоку.

6.15. У Рецензії на копію звіту про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт» від 01.05.2024, складеному головним спеціалістом Департаменту оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності Фонду державного майна України - Коваль Л.В., на підставі листа НБУ від 22.04.2024 №12-0007/30980/БТ, викладені такі висновки:

1) на дату проведення оцінки оцінювач та суб`єкт оціночної діяльності мали чинні відповідні кваліфікаційні та дозвільні документи, що надавало їм право здійснювати оцінку об`єкта оцінки;

2) вибір виду вартості обґрунтовано та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна;

3) обсяг зібраної та проаналізованої інформації, що наявна в додатках до копії звіту, загалом достатній для проведення оцінки;

4) методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з дотриманням вимог нормативно-правових документів з питань оцінки.

6.15.1. Загальний висновок: звіт кваліфікується за ознакою абзацу 3 пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №14440, як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

6.15.2. Також рецензентом зроблено коментар про те, що у копії звіту об`єкт оцінки визначено як цілісний майновий комплекс, хоча фактично об`єктом оцінки є перелік нерухомого майна (будівель та споруд), що самостійно не можуть провадити господарську діяльність без інших видів майна, призначених для його діяльності (устаткування, інвентар, сировина, продукція, права, зокрема на земельну ділянку). А тому, рецензентом зроблено висновок, що зазначений у копії звіту об`єкт оцінки в якості ЦМК не відповідає визначенню ЦМК відповідно до національного стандарту №1, тож застосовувати під час оцінки норми Національного стандарту №3 недоцільно.

6.16. Крім того, суди встановили, що з листів ПП «Фаворит» від 20.11.2023 №2011/23 та від 06.06.2024 №0606/24 убачається, що: «з 27.06.2023 оцінювач Уманьска Г.А. та/або будь-які інші оцінювачі, у т.ч. і представники ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки» або особи за пред`явлення ними документів на підтвердження статусу посадових осіб ДВС, не зверталися із заявами та/або клопотаннями про допуск на територію розташування ЦМК у т.ч. і в середину будівель та споруд, не прибували, не заходили, не потрапляли, для огляду майна не допускалися».

6.17. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що за результатами нового розгляду скарги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним звіту про оцінку майна ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки».

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7.3. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

7.4. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 02.06.2025 у зв`язку з обранням судді Ємця А.А. до Великої Палати Верховного Суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/302/16, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Бенедисюк І. М. (головуючий), Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судами норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржниками і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою апеляційного суду, якою задоволено скаргу на неправомірні дії державного виконавця в частині переданій на новий розгляд постановою Верховного Суду від 17.09.2024, якою визнано недійсною оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт».

8.4. У вирішенні доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження Верховний Суд зазначає таке.

Щодо строків звернення зі скаргою на дії державного виконавця

8.5. За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

8.6. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

8.7. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

8.8. Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

8.9. Згідно зі статтею 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

8.10. Положеннями статті 341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

8.11. Суди встановили, що ПАТ «Одесапродконтракт» звернулося до суду першої інстанції із скаргою на неправомірні дії державного виконавця - 01.11.2023. У скарзі, яка оскаржується в частині, останній просив суд поновити строк на її подання, визнавши поважними причини його пропуску та визнати недійсною оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», яка оформлена звітом про оцінку майна, складеним суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки».

8.12. Відповідно до частини п`ятої стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

8.13. Таким чином законодавством визначено порядок оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна, а саме в 10-денний строк із дня отримання відповідного повідомлення шляхом звернення до суду.

8.14. Суд зазначає про те, що згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

8.14.1. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

8.14.2. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

8.15. Так, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, на виконання вказівок Верховного Суду у постанові від 17.09.2024, надав правову оцінку обставинам щодо повідомлення виконавцем сторін виконавчого провадження про результати визначення вартості (оцінки) майна, а також реалізації боржником свого права на оскарження результатів такої оцінки.

8.16. У вирішенні цього питання суди виснували, що у цій справі підлягає застосуванню саме спеціальна норма частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», а не стаття 341 ГПК України, оскільки предметом судового розгляду є вимога про визнання недійсною оцінки майна, а не правомірність дій державного виконавця, які вже були предметом судового розгляду по суті.

8.17. Зокрема:

- урахувавши норми частини першої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» та строки поштового обігу, суди дійшли висновку, що боржник мав дізнатися про результати визначення вартості (оцінки майна) із листа державного виконавця від 15.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1, який відправлений 21.09.2023 на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, а саме - 25.09.2023 (оскільки 24.09.2023 - неділя, неробочий день). Відповідно, саме з 25.09.2023 слід обчислювати 10-денний строк на оскарження результатів визначення вартості (оцінки майна), встановлений частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

- водночас, за висновками судів, згідно з підпунктом 4 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», 10-денний строк на оскарження результатів визначення вартості (оцінки майна), встановлений частиною п`ятою статті 57 цього Закону, вважається перерваним і не сплив на момент подання боржником скарги, а отже, і не потребував поновлення.

8.18. Верховний Суд, перевіряючи дотримання судами норм матеріального та процесуального права, а також враховуючи доводи скаржника-3, зазначає, що у вирішенні питання строку звернення боржника до суду, суди, з урахуванням положень частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 частини першої розділу ІІ наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, обґрунтовано виходили з того, що ПАТ «Одесапродконтракт» повинно було дізнатися про результати визначення вартості (оцінки майна) саме з листа державного виконавця від 15.09.2023 НОМЕР_1/6-20.1.

8.19. Зокрема, керуючись поняттям презумпції обов`язку особи знати про стан своїх справ у виконавчому провадженні, а також зважаючи на те, що Законом України «Про виконавче провадження» не встановлено заборони законодавця на такий вид повідомлення державного виконавця про документи виконавчого провадження, як просте поштове відправлення, а також на те, що скаржником зворотного не доведено та не підтверджено неотримання ним простої поштової кореспонденції належними, допустимим доказами, Суд погоджується із висновками судів, що саме з 25.09.2023 необхідно обчислювати 10-денний строк на оскарження результатів визначення вартості (оцінки майна), передбачений частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

8.20. Суд також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідно до підпункту 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Дію воєнного стану неодноразово подовжували, і станом на момент вирішення судом спірних питань воєнний стан не припинено (не скасовано).

8.21. У вирішенні спірних питань, означених НБУ та Міністерством, Суд вважає, що у спірних відносинах підлягає застосуванню стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження», яка є спеціальною нормою та встановлює 10-денний строк на оскарження саме результатів визначення вартості (оцінки) майна. Натомість стаття 341 ГПК України регулює загальний порядок та строки оскарження дій, бездіяльності або рішень державного виконавця у виконавчому провадженні, однак не охоплює специфіки строків, передбачених для оскарження результатів оцінки майна, які визначено у спеціальному законі та відповідно до підпункту 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

8.22. Колегія суддів зауважує, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Водночас така скарга має свої особливості, оскільки регулюється не тільки ГПК України, а й спеціальним законом - частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

8.23. З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про застосування у цій справі саме спеціальної норми частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», яка має пріоритет над загальними положеннями статті 341 ГПК України.

8.24. Таким чином, з урахуванням підпункту 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» та враховуючи, що на момент подання скарги боржником дія воєнного стану тривала, суди дійшли заснованого на вимогах закону висновку, що підстави для визнання скарги ПАТ «Одесапродконтракт» такою, що подана з пропущенням строку, або для її поновлення - відсутні.

8.25. Водночас Верховний Суд вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що ухвала Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 в частині поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця не була предметом касаційного оскарження та в цій частині набрала законної сили. Зміст постанови Верховного Суду від 17.09.2024 свідчить про те, що згідно з доводами касаційних скарг предметом касаційного оскарження були питання: щодо визнання недійсною оцінки майна, та обґрунтованість / необґрунтованість висновків суду в частині поновлення боржнику процесуального строку на подання скарги. При цьому, Верховний Суд за результатами розгляду касаційних скарг і передав цю справу на новий розгляд саме з метою перевірки обґрунтованості поновлення строку на подання скарги до суду, а інші доводи не аналізував, оскільки вони були передчасними відносно / до вирішення питання про поновлення відповідного строку.

8.26. Відповідно до частини другої статті 311 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

8.27. Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі «Волчлі проти Франції», ТОВ «Фріда» проти України»).

8.28. Аналіз наведеного свідчить про те, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи. Скасування судового рішення лише з підстав встановлення факту процесуального порушення, яке жодним чином не вплинуло та не могло вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення є нічим іншим ніж проявом правового пуризму.

8.29. Верховний Суд виходить з того, що висновки судів попередніх інстанцій, які проаналізовано Судом у пункті 8.25 цієї постанови, самі по собі не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих рішень.

8.30. Інші наведені у касаційних скаргах Міністерства та НБУ доводи щодо питання строків звернення зі скаргою на дії державного виконавця фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, які, на думку скаржників, свідчить про наявність підстав для скасування чи зміни мотивувальної частини судових рішень.

8.31. Суд також відхиляє посилання НБУ та Міністерства на нерелевантні висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 13.09.2019 у справі №920/149/18, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду розглядала питання застосування статті 341 ГПК України у сукупності із положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість у справі №916/302/16 стоїть питання щодо застосування статті 341 ГПК України у поєднанні зі статтею 57 Закону «Про виконавче провадження», яка безпосередньо визначає спеціальний строк оскарження оцінки майна в межах скарги на дії виконавця. Отже, оскільки правове регулювання та предмет розгляду у справі №920/149/18 та у цій справі істотно різняться, наведені висновки не можуть бути безпосередньо застосовані до обставин цієї справи.

Щодо розгляду касаційних скарг по суті

8.32. Відповідно до положень частин першої - третьої та п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

8.32.1. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

8.32.2. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

8.32.3. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

8.32.4. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

8.33. Верховний Суд виходить з того, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/10956/15, викладено правові висновки, зокрема, про таке:

- аналіз статті 57 Закону дозволяє дійти висновку, що для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника може бути визначена двома шляхами: 1) за згодою сторін (та заставодержателя), про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку; 2) у разі недосягнення такої згоди виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення; 3) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання;

- Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала висновок про те, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду (див. постанову від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц, пункт 31 постанови від 20.03.2019 у справі №821/197/18/4440/16);

- разом із цим в залежності від виду майна, вартість якого має бути визначена, Закон розмежовує випадки, за яких залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна є або правом, або обов`язком виконавця;

- так, абзац другий частини третьої статті 57 Закону визначає, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Зазначена норма за своїм змістом є імперативною, у зв`язку із чим зобов`язує виконавця у визначених нею випадках залучити до оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності;

- на відміну від цього частина четверта статті 57 Закону передбачає право виконавця залучати суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) йому складно;

- аналогічні положення містять пункти 18-21 в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012;

- беручи до уваги викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що повноваження виконавця вирішувати, залучати чи не залучати суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, стосуються лише проведення оцінки майна, вартість якого він може визначити самостійно, та не розповсюджуються на проведення оцінки нерухомого майна, стосовно якої частина четверта статті 57 Закону передбачає лише один варіант поведінки, який є обов`язковим для виконавця - залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання;

- Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що положення статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника, та керуватися для визначення вартості майна боржника лише повідомленням про намір досягнути такої згоди в майбутньому.

8.34. Подібні за змістом правові висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 10.08.2022 у справі №2-2262/12, від 16.02.2023 у справі №911/1850/18.

8.35. Верховний Суд першочергово враховує те, що сторона виконавчого провадження у разі незгоди з оцінкою майна, визначеною суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, наділена правом подати заперечення щодо такої оцінки та/або оскаржити таке рішення до суду. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

8.36. Можливість оскарження оцінки майна, шляхом скасування звіту про оцінку майна, визнання оцінки майна недійсною в порядку оскарження рішень та дій виконавців відповідає сталій та послідовній практиці Верховного Суду (постанови від 28.07.2021 у справі №921/317/18, від 11.11.2020 у справі №922/585/20, від 24.07.2020 у справі № 906/696/18, від 15.10.2020 у справі №917/628/17, від 19.06.2023 у справі №909/121/22, тощо).

8.37. Наведене спростовує доводи НБУ та Міністерства із посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №914/881/17 про те, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки висновок суду у зазначеній справі стосується спору щодо визнання недійсним звіту про оцінку майна, який розглядався в порядку позовного провадження. Натомість у цій справі, боржник оскаржує оцінку майна в межах скарги на дії державного виконавця, що узгоджується, зокрема, із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц. З наведених вище підстав не беруться до уваги і посилання скаржників на постанову Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №711/650/13-ц.

8.38. Суд також відхиляє посилання скаржників на інші постанови Верховного Суду з огляду на відмінність фактичних обставин спору встановлених у означених справах, які і були предметом перегляду Верховного Суду. Відмінність встановлених судами фактичних обставин спору за яких Верховний Суд і формував певні висновки, від обставин цієї справи і обумовлюють відмінність у застосуванні правових норм. Зазначені постанови стосувалися інших правовідносин, у яких застосування норм матеріального права відбувалося в контексті інших доказів, інших вимог і, відповідно, в іншій юридичній площині.

8.39. Доводи касаційних скарг із посиланням на те, що належним способом захисту у цій справі мала б бути вимога про визнання оцінки майна такою, що не підлягає застосуванню Суд відхиляє, як необґрунтовані, оскільки ці доводи спростовуються наявністю численних висновків Верховного Суду (пункт 8.36 цієї постанови). Наведене переконливо свідчить про те, що ПАТ «Одесапродконтракт» у відповідності до вимог закону реалізувало своє право на захист, шляхом визнання оцінки майна недійсною в порядку оскарження рішень державного виконавця, і таки вимоги є належним (допустимим) та ефективним способом захисту порушеного права.

8.40. У вирішенні інших доводів касаційних скарг НБУ та Міністерства колегія суддів також виходить із того, що правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

8.41. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедура оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

8.42. Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

8.43. У частині першій статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

8.44. Згідно з частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

8.45. Національний стандарт №1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

8.46. Відповідно до пункту 2 Національного стандарту №1 особливості проведення оцінки певних видів майна визначаються окремими національними стандартами та іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна.

8.47. Оцінка майна проводитися з дотриманням принципів корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання (пункт 4 Національного стандарту №1).

8.48. Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту №1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

8.49. Відповідно до пунктів 35, 36 Національного стандарту №1, оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур. Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

8.50. Пунктом 38 Національного стандарту №1 визначено, що для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний.

8.51. Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту №1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

8.52. Відповідно до пункту 52 Національного стандарту №1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

8.53. Оцінювач має обов`язок: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання), проаналізувати існуючий стан використання об`єкта оцінки, визначити умови його найбільш ефективного використання, тощо (пункт 53 Національного стандарту №1).

8.54. За змістом пункту 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

8.55. Відповідно до пункту 3 Національного стандарту №1 неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

8.56. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

8.57. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 вказаного Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

8.58. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

8.59. Тобто Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

8.60. Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який у межах виконавчого провадження дозволяє швидко та ефективно захистити права боржника.

8.61. Судами встановлено, що 20.12.2021 державним виконавцем у постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки» та попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

8.62. Надаючи оцінку звіту про оцінку майна, складеному суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки», суди попередніх інстанцій встановили таке:

- зі змісту звіту від 29.08.2023 вбачається, що фізичний стан об`єкта оцінки визначався оцінювачем на основі візуального огляду відповідних фотознімків, що були надані замовником;

- у звіті від 29.08.2023 (у пункті 7.1 розділу 7) вказано, зокрема, що «… технічний стан приміщень в оголошенні про продаж та згідно розмови з спеціалістами агентств нерухомості та фотофіксації можуть не співпадати… В розрахунку приймаються дані, визначені з усної розмови між оцінювачем та спеціалістами агентства нерухомості та фотофіксації об`єктів порівняння»;

- водночас, у розділі 9 «Заява оцінювача» звіту від 29.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності зазначено, що інформація та вихідні дані, надані замовником, вважалися достовірними без перевірки підтвердження їх достовірності. Оцінювачі не можуть гарантувати її абсолютну точність;

- крім того, відсутність оцінювачів на території розташування будівель і споруд ЦМК для огляду останніх підтверджується також листами особи, відповідальної за збереження ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт»;

- у матеріалах справи також відсутні докази звернення виконавця чи оцінювача до боржника ПАТ «Одесапродконтракт» або особи, відповідальної за збереження ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт» з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки, у тому числі, для огляду будівлі та приміщень всередині. Також, жодним доказом не підтверджується факт огляду спірного майна оцінювачем особисто;

- у звіті від 29.08.2023 наведена лише вихідна інформація, яку надав замовник (виконавець) для здійснення оцінки;

- за вказаною інформацією замовником надано: заявку; фотографії об`єкта оцінки; постанову про опис та арешт майна; постанову про відкриття виконавчого провадження; свідоцтво про право власності на нерухоме майно; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна ЦМК; держаний акт на право постійного користування землею; іпотечний договір з майновим поручителем;

- замовником оцінки не надано будь-яких інших вихідних даних, зокрема про технічний стан об`єкта оцінки, здійснені поліпшення або, навпаки руйнування нерухомого майна, планування та будь яку інформацію щодо поточного стану приміщень, їх використання, оцінщик спирався виключно на зазначені вище вихідні дані.

8.63. Встановивши наведені вище обставини, суди дійшли висновку, що ознайомлення суб`єкта оціночної діяльності з об`єктом оцінки та його ідентифікація, як зазначено у звіті, проводилися в документарній формі, що не узгоджується з положеннями пункту 3 Національного стандарту №1 (ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних із ним прав - це встановлення відповідності об`єкта оцінки наявним вихідним даним та інформації про нього). Із звіту вбачається, суб`єктом оціночної діяльності не було виявлено та, відповідно, враховано наявність/відсутність обставин щодо руйнування (повного руйнування) окремих будівель та споруд, що входять до складу нерухомого майна, та інші зміни у складі майна, про, що стверджує боржник. Означені обставини не спростовано ні замовником, ні суб`єктом оціночної діяльності у цій справі.

8.64. Верховний Суд акцентує, що ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних (кількісних, якісних показників) та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, що в кінцевому результаті безпосередньо може вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого майна за заниженою/завищеною ціною, а відтак і на достовірність та об`єктивність оцінки майна. У свою чергу замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

8.65. Суд у цьому аспекті також звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), де Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.

8.66. Від встановлення конкретних обставини справи, з урахуванням доводів скаржника, а саме, дотримання суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника, Національного стандарту № 1 залежить правильність вирішення спору.

8.67. Верховний Суд, наголошує, що обов`язок суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо здійснення особистого огляду об`єкта оцінки прямо передбачений чинним законодавством, при цьому обґрунтованих, вмотивованих та аргументованих міркувань щодо неможливості особистого огляду об`єкта оцінки судами у цьому спорі не встановлено.

8.68. Наведене свідчить про обґрунтованість висновків суду, що експертна оцінка спірного нерухомого майна ЦМК проведена з порушенням норм чинного законодавства та є не об`єктивною оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював особистого огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, не здійснив ідентифікацію об`єкта оцінки та спирався на завідомо не належні дані, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

8.69. Суди також обґрунтовано зауважили, що у відповідності до пункту 3, та пунктів 62-67 Національного стандарту №1, статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» обставина недостовірності (неякісності) оцінки майна доводиться шляхом її рецензування.

8.70. У цьому контексті суди надали оцінку наявним у матеріалах справи рецензіям на звіт від 29.08.2023 про оцінку цілісного майнового комплексу ПАТ «Одесапродконтракт», виконаний суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки», зокрема:

1) висновок експерта від 18.12.2023 №50/23, складений судовим експертом Рапач К.В. за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи на підставі заяви представника ПАТ «Одесапродконтракт» - адвоката Щукіна О.С.;

2) рецензія на копію звіту від 29.08.2023 про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», складена головним спеціалістом Департаменту оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності Фонду державного майна України - Коваль Л.В., на підставі листа Національного банку України від 22.04.2024 №12-0007/30980/БТ.

8.71. При цьому судами встановлено, що обидві рецензії містять взаємовиключні висновки щодо відповідності звіту про оцінку вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології та методам оцінки, оцінюючим процедурам, якості та (або) професійності і можливості бути використаним для визначення ринкової вартості цілісного майнового комплексу боржника.

8.72. Надаючи сукупну оцінку наявним у матеріалах справи доказам суди відхилили висновки рецензії від 22.04.2024 №12-0007/30980/БТ з огляду на те, що вона не містить оцінки тих обставин, які увійшли до зауважень, викладених у складеному раніше висновку експерта від 18.12.2023 №50/23. Зокрема, рецензент виходила з достатності вихідних даних для оцінки та не оцінювала обставину не проведення оцінювачем особистого огляду та фіксації об`єкта оцінки, та обмеження у цьому питанні лише фотографіями наданими замовником (стягувачем). Тобто, поза увагою рецензента залишилася недостатність вихідних даних внаслідок недотримання такого етапу послідовності проведення незалежної оцінки як ідентифікація об`єкта оцінки відповідно до пункту 51 Національного стандарту №1. У Рецензії від 22.04.2024 №12-0007/30980/БТ не надано оцінки тому, що оцінювачем не враховано специфіку об`єкта оцінки, а саме те, що площа складів охолодження та морозильників складає 14 665 кв.м., що є більш ніж 50 % загальної площі цілісного майнового комплексу. Оцінювач при пошуку аналогів не врахував цей факт, а використав об`єктами порівняння звичайні склади, в результаті чого при розрахунках виникли розбіжності та поправки (коефіцієнт коригування) від 6 % до + 69%, що вказує на некоректний підбір об`єктів порівняння на сторінках 27-35 звіту та мало вплинути на загальну вартість об`єкта оцінки зазначеної у звіті у бік її істотного збільшення. Крім того, рецензентом не враховано, що оцінювачем виконано розподіл нерухомості за функціональним призначенням і на сторінках 38-54 звіту виконано підбір об`єктів порівняння та розрахунки кожної групи окремо в результаті чого по окремим об`єктам коефіцієнт коригування становить 56%, що є не коректною правкою. Не враховано, що виконана розбивка об`єкта оцінки на групи будівель та споруд, незважаючи на те, що об`єктом оцінки є єдиний об`єкт цілісний майновий комплекс, а відповідно до Національного стандарту №1, об`єктом оцінки у формі ЦМК є об`єкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність. Тобто, згідно з визначенням поняття цілісного майнового комплексу оцінювачу було необхідно оцінювати весь комплекс будівель та споруд як єдиного комплексу за методом дисконтування грошового потоку.

8.73. Суди також врахували, що усі вищенаведені зауваження до звіту про оцінку за наслідками його рецензування викладені і враховані у висновку експерта від 18.12.2023 №50/23, відповідно до якого в результаті проведеного дослідження встановлено, що звіт про оцінку ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європейській центр консалтингу та оцінки», не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології та методам оцінки, оцінюючим процедурам, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний для визначення ринкової вартості цілісного майнового комплексу ПАТ «Одесапродконтракт».

8.74. Наведені вище обставини, за висновками судів додатково підтверджують обставини, допущених суб`єктом оціночної діяльності порушень вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту №1, що відповідно, є підставою для визнання його недійним.

8.75. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджуються доводи боржника щодо наявності недоліків проведення оцінки, на які посилався боржник і такі недоліки безпосередньо впливають на результат оцінки.

8.76. Отже, з урахуванням установлених судами порушень порядку проведення оцінки майна, а також вимог чинного законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли заснованого на вимогах закону висновку про наявність підстав для визнання недійсної оцінки ЦМК ПАТ «Одесапродконтракт», оформленої звітом про оцінку майна від 29.08.2023, складеного ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки», як такого, що не відповідає вимогам законодавства.

8.77. Доводи касаційних скарг зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

8.78. Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій надали оцінку всім поданим сторонами доказам, та аргументам сторін в тій мірі, в якій вони впливають на результат вирішення спору. Наявні у матеріалах справи докази судами досліджено за правилами статті 86 ГПК України, у тому числі, у їх сукупності. Водночас Суд також визнає формальними посилання скаржників на неналежне дослідження та оцінку наданої стягувачем рецензії, оскільки жодного порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час дослідження та надання оцінки обставинам справи у цій частині не встановив. Недотримання судами стандартів доказування в господарському процесі, скаржниками також належним чином не обґрунтовано і не доведено, як і не доведено та не обґрунтовано жодної невідповідності висновків судів в цій частині вимогам закону.

8.79. Отже, доводи касаційних скарг НБУ та Міністерства про порушення судами норм матеріального та процесуального права щодо визнання недійсною оцінки - не знайшли свого підтвердження.

8.80. Щодо вимог ПАТ «Одесапродконтракт» щодо зміни мотивувальної та резолютивної частин судового рішення шляхом їх доповнення запропонованою редакцією, колегія суддів вважає за необхідне погодитися з висновками суду апеляційної інстанції про їх безпідставність. Як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги, зокрема щодо доповнення резолютивної частини ухвали пунктом про визнання оцінки майна такою, що не підлягає застосуванню, вже були предметом розгляду судом першої інстанції як клопотання про зміну предмета скарги. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено. Ця ухвала не була оскаржена, а також, відповідно до вимог процесуального законодавства, не підлягала окремому оскарженню. З огляду на це, повторне порушення зазначених вимог у касаційній скарзі фактично спрямоване на оскарження ухвали від 17.12.2024, що суперечить положенням ГПК України щодо меж перегляду справи в касаційній інстанції та принципу правової визначеності.

8.81. Крім того, як уже зазначалося Верховним Судом, суди попередніх інстанцій надали належну правову оцінку всім поданим сторонами доказам та аргументам, вмотивовано спростували доводи скаржника щодо причин визнання оцінки недійсною, а отже, доводи ПАТ «Одесапродконтракт» про неповноту чи неправильність мотивувальної частини рішень спростовуються матеріалами справи. Відтак, підстав для втручання у мотивувальну або резолютивну частину оскаржуваних рішень не вбачається.

8.82. Інші доводи касаційних скарг стосуються переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи та наявних у ній доказів, що згідно з вимогами процесуального законодавства знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

8.83. Верховний Суд, діючи як суд права відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України та статті 300 ГПК України, перевіряє лише правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, а не здійснює переоцінку доказів чи встановлення нових фактичних обставин, що входить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій як судів факту.

8.84. Саме лише прагнення скаржників здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних ухвали і постанови.

8.85. Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

8.86. За наведеного, колегії суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що під час проведення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

8.87. Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції висновує, що доводи скаржників, викладені у касаційних скаргах, свого підтвердження у ході здійснення касаційного провадження не знайшли, позаяк ґрунтуються на їх власній оцінці наявних у справі доказів та спростовуються наведеними та встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи.

8.88. Доводи, викладені у відзивах, беруться до уваги Касаційним господарським судом у тій частині, яка узгоджується з викладеними у цій постанові міркуваннями.

8.89. Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

8.90. Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційних скаргах не підтвердилися та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Відтак касаційні скарги НБУ, Міністерства та ПАТ «Одесапродконтракт» слід залишити без задоволення.

10. Судові витрати

10.1. За подання касаційних скарг на судові рішення, якими розглянуто скаргу на рішення, дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби судовий збір не сплачується, а відтак і не покладається.

Керуючись статтями 300, 308, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Міністерства юстиції України, Національного банку України та Публічного акціонерного товариства «Одесапродконтракт» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 у справі №916/302/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова