ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" червня 2025 р. м. Рівне Справа №918/420/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, )

про визнання банкрутом

Заяву ОСОБА_2 про заміну кредитора

В судовому засіданні приймали участь:

від кредиторів: не з`явились;

від боржника: Дуплика П.Г.;

від ліквідатора: Дуплика П.Г.;

від заявника: Вірчик М.М..

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 року припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) арбітражного керуючого Дуплики Павла Георгійовича. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича.

23.11.2020 року оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.07.2023 року Заяву ОСОБА_1 про заміну кредитора задоволено. Здійснено заміну ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) у справі № 918/420/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» в обсязі на суму 2132686,06 грн. (два мільйони сто тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 06 копійок) з яких: грошові вимоги в сумі 1338862,06 грн. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 13 780,00 грн. - черговість задоволення вимог перша; грошові вимоги в сумі 777 288 грн. 00 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша.

13.05.2025 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду ОСОБА_2 подано Заяву, в якій просить замінити кредитора ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОПКК НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у справі №918/420/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» в обсязі на суму 2 032 686,06 грн. (два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 06 копійок) з яких: грошові вимоги в сумі 2 016 150,06 грн. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 16 536,00 грн. - черговість задоволення вимог перша.

Дану Заяву обгрунтовує тим, що 05 травня 2025 року між ОСОБА_1 (Цедент) та ОСОБА_2 (Цесіонарій) було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії). За умовами Договору Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника сплати грошових коштів у сумі 2 032 686,06 грн. (два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень, 6 копійок).

Ухвалою суду від 14.05.2025 року Заяву ОСОБА_2 про заміну кредитора призначено до розгляду у судовому засіданні на "27" травня 2025 року.

27.05.2025 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду представником кредитора ОСОБА_3 подано Заперечення на Заяву про заміну сторони правонаступником, в яких просить відмовити у задоволенні Заяви про заміну сторони правонаступником.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року розгляд Заяви ОСОБА_2 про заміну кредитора відкладено на "18" червня 2025 року.

В судове засідання 18.06.2023 року не з`явились представники кредиторів, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ОСОБА_1 повернулась Ухвала суду від 27.05.2025 року з відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд вважає, що учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки не є поважними та не підтверджені належними доказами, а відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності кредиторів за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні Заявник ОСОБА_2 підтримав свою Заяву про заміну кредитора. Ліквідатор не заперечував про задоволення Заяви.

В той же час слід зазначити, що ОСОБА_1 30.05.2025 року подав до суду клопотання в якому підтвердив факт укладення Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 05.05.2025 та просив задоволити заяву ОСОБА_2 про заміну кредитора.

Розглянувши Заяву ОСОБА_2 про заміну кредитора, заслухавши присутніх заявника та ліквідатора, з`ясувавши обставини на які Заявник посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 21.06.2016, якою відкрито провадження у справі про банкрутство, визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольчуга МС» (вул. 8 Березня, 11, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ІК, 38701621) до боржника в сумі 1 338 862 грн. 06 коп. - основного боргу та 13 780 ірн. 00 коп. - судового збору. Також, ухвалою суду від 04.08.2020 визнано вимоги кредиторів до боржника, серед яких вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" в сумі 777 288 грн. 00 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2 756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша. Вимоги ТОВ «Кольчуга МС» до боржника виникли на підставі договорів про надання охоронних послуг.

На підставі наведених вище ухвал суду, загалом до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» були внесені вимоги ТОВ «Кольчуга МС» на загальну суму 2 132 686,06 грн., із яких 2 116 150,06 грн. основного боргу - четверта черга задоволення вимог, 16 536,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.03.2023 здійснено заміну ініціюючого кредитора ТОВ «Кольчуга МС» на ОСОБА_1 у справі №918/420/16 про банкрутство ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» в обсязі на суму 2 132 686,06 грн. з яких: грошові вимоги в сумі 1 338 862,06 ірн. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 13 780,00 грн. - черговість задоволення вимог перша; грошові вимоги в сумі 777 288,00 грн. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2756,00 грн. - черговість задоволення вимог перша.

05 травня 2025 року між ОСОБА_1 , як Цедентом та ОСОБА_2 , як Цесіонарієм укладено Договір відступлення права вимоги (цесії). За умовами цього Договору Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання наступних обов`язків: сплати грошових коштів у сумі в сумі 2 032 686,06 грн. (два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 06 копійок) (п.2).

За умовами Договору Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання наступних обов`язків: сплати грошових коштів у сумі 2 032 686,06 грн. (два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 06 копійок). До Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента на підставі Договору №2 про надання охоронних послуг від 01.01.2014 року та Договору про надання охоронних послуг від 28 січня 2015 року в обсязі 2 032 686 грн. 06 коп..

На виконання даного Договору між його сторонами підписано Акт прийому-передачі від 05 травня 2025 року.

Відповідно до п.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:

одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо;

друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Як зазначено в пункт 59 цієї постанови, питання заміни кредитора правонаступником врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 43 КУзПБ), а отже, належить до першої групи питань.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей , встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Норми Закону про банкрутство (КузПБ) застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в Законі про банкрутство (КузПБ) іншого врегулювання інституту правонаступництва, мають застосовуватися норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду та викладені у постанові від 27.02.2020 у справі № 911/806/17.

Отже, враховуючи викладене та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену в постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, слід дійти висновку, що вирішення першої групи питань врегульовано нормами законодавства з питань банкрутства (Закон про банкрутство, КУзПБ). Норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права, підлягають застосуванню у випадках відсутності в законодавстві, що регулює процедуру банкрутства, іншого врегулювання інституту правонаступництва.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В ч. 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 ЦК України).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

В постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

За змістом правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 905/635/18, у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому, такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора.

Як встановлено судом, у поданій заяві, заявник просить здійснити заміну ініціюючого кредитора ОСОБА_1 на ОСОБА_2 в обсязі та на умовах, що існують та визначені в Договорі №2 про надання охоронних послуг від 01.01.2014 року та в Договорі про надання охоронних послуг від 28 січня 2015 року в обсязі 2 032 686 грн. 06 коп..

Відповідно до умов Договору, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» (п. 1).

Згідно з п. 2, 2.1 Договору Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника сплати грошових коштів у сумі в сумі 2 032 686,06 грн.

До Цесіонарія переходить право вимоги Цедента в обсязі 2 032 686,06 грн. (два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 06 копійок) на умовах, що існують та визначені рішеннями (ухвали, постанови, тощо) у справі № 918/420/16 про банкрутство ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія», які виникли на підставі Договору №2 про надання охоронних послуг від 01.01.2014 та Договору про надання охоронних послуг від 28.01.2015.

Сторонам відомо, що у зв`язку з наявністю боргу відбулось звернення до суду про стягнення даної заборгованості та наявне рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 23 листопада 2015 року, яке набрало чинності "23" листопада 2015 р. у третейській №01/4/15, та наявний наказ Господарського суду Рівненської області від 08 грудня 2015 року у справі № 918/1322/15.

Сторонам відомо, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.06.2016 року про визнання вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське теплоізоляційна компанія" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (, 35000, Рівненська обл., Костопільський р-н., м. Костопіль, вул. 8 Березня, 11) визнано грошові вимоги в сумі 1 338862,06 грн. - (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 13 780,00 грн. - черговість задоволення вимог перша.

Сторонам відомо, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року про визнання вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія": - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (, 35000, Рівненська обл., Костопільський р-н., м. Костопіль, вул. 8 Березня, 11) визнано грошові вимоги в сумі 777 288 грн. 00 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша.

Сторонам відомо, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від "24" липня 2023 року у зв`язку із заміною кредитора, ініціюючим кредитором визнано ОСОБА_1 (індивідуальний податковий код , АДРЕСА_1 ) та визнано його грошові вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія": в обсязі на суму 2 032 686,06 грн. (Два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень, 06 копійок) з яких: грошові вимоги в сумі 1 338862,06 грн. - (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 13 780,00 грн. - черговість задоволення вимог перша; визнано грошові вимоги в сумі 777 288 грн. 00 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша.»

Згідно з пунктами 2.2., 2.3. Договору до Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 24.07.2023 про визнання вимоги до боржника ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» у наступному обсязі:

у сумі 1 338 862,06 грн. - (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 13 780,00 грн. - черговість задоволення вимог перша;

у сумі 677 288,00 грн. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2 756,00 грн. - черговість задоволення вимог перша.

Цесіонарію відомо, що Цедент після укладення даного Договору залишається кредитором ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 24.07.2023 про визнання вимоги до боржника ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» та його право вимоги буде становити 100 000,00 грн.

Відтак з даного вбачається, що Мориконь Андрій Володимирович передав ОСОБА_2 право вимоги в обсязі та на умовах, що існують та визначені в Договорі №2 про надання охоронних послуг від 01.01.2014 року та Договорі про надання охоронних послуг від 28 січня 2015 року в обсязі 2 032 686 грн. 06 коп..

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами ст.11 ЦКУ підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

За наведених обставин Заява ОСОБА_2 про заміну кредитора у справі №918/420/16 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 43 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 52, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 про заміну кредитора задоволити.

2. Здійснити заміну кредитора ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у справі № 918/420/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» в обсязі на суму 2 032 686,06 грн. (два мільйони тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 06 копійок) з яких: грошові вимоги в сумі 2 016 150,06 грн. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 16 536,00 грн. - черговість задоволення вимог перша.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.06.2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.