ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 червня 2025 року м. ТернопільСправа №921/355/25

Суддя Охотницька Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви (вх.№408 від 17.06.2025)

за позовом Кобиловолоцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області, вул. Центральна, 169, с.Кобиловолоки, Тернопільський район, Тернопільська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл", вул. Привокзальна, буд. 3Б, м. Вінниця, Вінницька область

про розірвання договорів поставки та стягнення 45 058,20 грн

Встановила:

Кобиловолоцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл", м.Вінниця, про розірвання договорів поставки №БСК-4-0355/56 від 24.09.2024, №БСК-4-0356/57 від 24.09.2024, №БСК-4-0427/110 від 12.12.2024, №БСК-4-0428/111 від 12.12.2024, №БСК-4-0432/122 від 19.12.2024, та стягнення 45 058,20 грн заборгованості за договорами поставки, що еквівалентно вартості невикористаних скретч-карток номінальною кількістю 480л бензину А-95 та 390л дизпалива по цінах, дійсних на момент укладення договору.

Також у позовній заяві викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 для розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Охотницьку Н.В.

Під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд іншого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частин 3 та 5 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності. Юрисдикція місцевих судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Обґрунтовуючи підстави звернення із цим позовом до Господарського суду Тернопільської області, Кобиловолоцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області вказує на те, що відповідно до ч. 7 ст. 28 ГПК України позови, що випливають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися за їх місцезнаходженням.

Зазначає, що якщо договір не містить погодженого судового форуму (т.зв. виключної підсудності), а поставка/порушення зобов`язань має місце у регіоні, де розташований позивач, то допускається подання позову за місцезнаходженням позивача в т.ч. за правилами альтернативної підсудності, якщо це зручно для сторони, права якої порушено.

Також вказує, що згідно п.4 ч.1 ст.28 ГПК України позови про розірвання договору можуть подаватися також за місцем виконання або передбачуваного виконання договору.

Тому, оскільки бензин мав отримуватися на АЗС в Тернопільській області (місце виконання), а також позивач знаходиться тут, заявник вважає, що є підстави для розгляду цієї справи в Господарському суді Тернопільської області.

Утім, суд звертає увагу позивача на те, що підсудність справ за вибором позивача визначено ст.29 Господарського процесуального кодексу України, зокрема ч.3 ст.29 ГПК України передбачено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч.5 ст.29 ГПК України), а тому посилання заявника на п.4 ч.1 та ч.7 ст.28 ГПК України є помилковими, до того ж, положеннями статті 28 ГПК України визначено підсудність справ, у яких однією із сторін є суд або суддя.

Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 20 ГПК України визначено категорії справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Статтями 27-30 ГПК України визначено правила щодо територіальної юрисдикції (підсудності) господарських справ.

Загальне правило визначення територіальної юрисдикції викладене у частині 1 статті 27 ГПК України, відповідно до якої позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Частина 5 ст. 29 ГПК України чітко визначає, що спори, які виникають з договорів, у яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. При цьому, вказана процесуальна норма жодним чином не конкретизує, що таке виконання договору стосується дії, за якою подається позов (наприклад, з приводу виконання умов договору чи його оплати, або ж сплати заборгованості чи відшкодування збитків за таким договором).

В той же час, у ч. 5 ст. 29 ГПК України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Тобто, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови такого існування в договорі відповідної умови, застосовується ч. 5 ст. 29 ГПК України, і у позивача у такій справі виникає (в силу дії ч. 1 ст. 29 ГПК України) право вибору, до якого суду він може подати позовну заяву: за місцезнаходженням відповідача чи за місцем виконання договору. Тобто, стаття 29 ГПК України передбачає альтернативну підсудність за вибором позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Як вбачається із матеріалів справи №921/355/25, Кобиловолоцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області визначено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Арменія Ойл", місцезнаходженням якого є: 21001, м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд. 3Б.

Також, матеріалами справи підтверджується, що 24.09.2024, 12.12.2024 та 19.12.2024 укладено договори між Кобиловолоцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" про поставку товару (нафтопродукти) за №БСК-4-0355/56; №БСК-4-0356/57; №БСК-4-0427/110; №БСК-4-0428/111; №БСК-4-0432/122.

Так, відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ч. 2 ст. 664 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що укладеними між сторонами Договорами про поставку товару не визначено, що місцем його виконання є будь-який населений пункт Тернопільської області.

Пунктом 5.2 вищезазначених Договорів встановлено, що сторони визначили місцем поставки товарів: передача покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки.

Отже, оскільки у даному випадку зобов`язання Постачальника (відповідача) це поставка товару, відповідно зобов`язання вважається виконаним в момент передачі товару. Тоді як, місце передачі товару це АЗС постачальника, і не обов`язково на території Тернопільської області.

Таким чином, умови Договору не містять вказівки на місце його виконання, як і не містять вказівки на конкретне місце постачання товару.

Окрім того, суд відзначає, що даний спір про розірвання договорів та стягнення коштів безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договорів в частині поставки товару.

За таких обставин, підстави вважати, що спір про розірвання договорів поставки від 24.09.2024 №БСК-4-0355/56; від 24.09.2024 №БСК-4-0356/57; від 12.12.2024 №БСК-4-0427/110; від 12.12.2024 №БСК-4-0428/111; від 19.12.2024 №БСК-4-0432-122 та стягнення за договорами поставки основного боргу в сумі 45 058,20 грн, що становить вартість невикористаних скретч-карток номінальною кількістю 480 л бензину А-95 та 390 л дизпалива, безпосередньо пов`язаний з місцем знаходження АЗС - відсутні. Зі специфіки спірних правовідносин не вбачається, що виконання поставки товару можливе лише у певному місці.

Також не підлягає застосуванню в даному випадку і ч.3 ст.29 ГПК України, якою передбачено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням, тоді як позивач є юридичною особою, статус якої підтверджено інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит суду №1486906 від 17.06.2025).

Окрім того, з поданих матеріалів не вбачається, що спір виник з діяльності філії або представництва юридичної особи - відповідача у справі, місцезнаходженням яких є м.Тернопіль чи Тернопільська область.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування у цій справі положень частин 3, 5 ст. 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності спору у цій справі з урахуванням ст. 27 ГПК України за загальними правилами, а саме за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит суду №1486916 від 17.06.2025) місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" є: вул. Привокзальна, буд. 3Б, м. Вінниця, Вінницька область, 21001 (вказана адреса також зазначена у позовній заяві).

Разом з тим, суд наголошує на тому, що розгляд справи судом, яка йому не підсудна, є безумовною підставою для скасування судового рішення прийнятого за результатами вирішення судового спору, а також може розцінюватись як перевищення повноважень, компетенції, прийняття завідомо неправосудного рішення тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність передачі матеріалів справи №921/355/25 за позовом Кобиловолоцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл", м. Вінниця, про розірвання договорів поставки та стягнення 45 058,20 грн заборгованості за договорами поставки, - за територіальною підсудністю до Господарського суду Вінницької області, за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Передати матеріали справи №921/355/25 за позовом Кобиловолоцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Теребовлянської міської ради Тернопільської області, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (21001, м.Вінниця, вул. Привокзальна, буд. 3Б) про розірвання договорів поставки від 24.09.2024 №БСК-4-0355/56; від 24.09.2024 №БСК-4-0356/57; від 12.12.2024 №БСК-4-0427/110; від 12.12.2024 №БСК-4-0428/111; від 19.12.2024 №БСК-4-0432-122 та стягнення 45 058,20 грн заборгованості за договорами поставки, за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Вінницької області (вулиця Пирогова, 29, м. Вінниця, Вінницька область, 21000).

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала у відповідності до вимог ст.235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалу підписано 18.06.2025.

Суддя Н.В. Охотницька