ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Справа№ 911/2866/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грокс Консалт»

про розподіл понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції

за результатами розгляду апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2025, повний текст якого складено та підписано 23.01.2025

у справі № 911/2866/24 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грокс Консалт»

до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі

Філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

про стягнення 39 423,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

22.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грокс Консалт» (далі по тексту - Позивач/ТОВ «Грокс Консалт») звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» (далі по тексту - Підприємство/Відповідач) заборгованості за договором про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних із лісівництвом від 21.04.2023 № 49 у розмірі 39423,42 гривень.

Позов мотивовано тим, що Відповідач неналежно виконав свої зобов`язання з оплати наданих послуг за договором про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних із лісівництвом від 21.04.2023 № 49.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.01.2025 у справі №911/2866/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грокс Консалт» 39 423,42 грн боргу та 2422,40 грн судового збору.

Суд виходив з того, що в порушення умов договору № 49 Відповідач свій обов`язок щодо оплати наданих ТОВ «Велес-Ліс» послуг в повному обсязі не виконав, частково оплативши лише 2031760,00 гривень, у зв`язку з чим станом на дату звернення Позивача до суду за Відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 39423,42 гривень, що Відповідачем в перебігу розгляду справи не спростовано.

В апеляційній скарзі Відповідач просив це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржене рішення залишено без змін.

Зміст заяви Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

11.06.2025, у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України, Позивач подав заяву про стягнення з апелянта витрат на правову професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

До заяви додано Акт передачі-приймання правничої допомоги за договором №061024 від 06.10.2024.

Узагальнені доводи та заперечення апелянта

Апелянт (Відповідач) у заяві від 16.06.2025 просить зменшити розмір заявлених Позивачем витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції до 2000,00 грн, оскільки ця справа розглядалась в порядку письмового провадження без виклику сторін, а Позивачем подано тільки відзив на апеляційну скаргу, за який, на його думку, заявлені Позивачем витрати у розмірі 10 000,00 грн є завищеними та неспівмірними.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного Відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто процесуальним законодавством передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положення статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви

11.06.2025, у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України, Позивач подав заяву про стягнення з апелянта витрат на правову професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви додано Акт передачі-приймання правничої допомоги за договором №061024 від 06.10.2024.

За результатами дослідження цих доказів колегією суддів встановлено наступне.

06.10.2024 між адвокатом Кичею Д.О. (Адвокат) та Позивачем ТОВ «ГРОКС КОНСАЛТ» (Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №061024-1 від 06.10.2024 щодо захисту прав та представлення інтересів. (а.с. 101).

Сторони домовились, що за надання правничої допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у наступних розмірах: супроводження справи в апеляційному суді (включає підготовку апеляційної скарги за потреби, будь-яких інших заяв по суті справи та інших документів, направлення до суду заяв та клопотань тощо) - 10 000, 00 грн. (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п.4.2. Договору Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар протягом 2-х днів після набрання законної сили рішенням відповідного суду, незалежно від результатів та змісту таких судових рішень. Розмір гонорару є фіксованим і не залежить від кількості витрачених Адвокатом годин, порядку судового провадження (спрощене чи загальне, з викликом сторін або без), способу участі адвоката (в залі судових засідань, в режимі відеоконференції) тощо.

В акті передачі-приймання правничої допомоги від 10.06.2025 за договором №061024 від 06.10.2024 визначено, що на виконання умов Договору в частині захисту прав Клієнта у суді апеляційної інстанції Адвокат Позивача надав, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу:

- аналіз апеляційної скарги та попередня консультація щодо доцільності подальшого судового спору;

- робота з матеріалами, підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу;

- контроль провадження.

Згідно п. 2 Акта, сторони підтверджують, що згідно п.4.1. Договору Клієнт зобов`язаній сплатити Адвокату гонорар за супроводження справи в апеляційному суді (включає підготовку апеляційної скарги за потребп, будь-яких заяв по сугі справи та інших документів, направлення до суду заяв та клопотань тощо) - у розмірі 10 000. 00 грн.

Розмір гонорару є фіксованим і не залежить від кількості витрачених Адвокатом годин, порядку судового провадження (спрощене чи загальне, з викликом сторін або без), способу участі адвоката (в залі судових засідань, в режимі відеоконференцїї) тощо. (п. 3 Акта).

Адвокат не поніс інших (додаткових) витрат пов`язаних із виконанням завдань-доручень Клієнта, що не були б включені до загальної вартості правничої допомоги згідно Договору та підлягали б сплаті Клієнтом додатково. (п. 4 Акта).

Акт складено сторонами без претензій один до одного.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Розглянувши надані Позивачем докази та подане Відповідачем клопотання про зменшення витрат колегія зазначає наступне.

Позивач просить стягнути зі скаржника витрати на правову професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

З цього приводу колегія судів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. (Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19).

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом Позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Колегія враховує, що подані акти наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокатом Позивача складено відзив на апеляційну скаргу, який за основним своїм змістом повторює зміст «Відповіді на відзив». (а.с. 25-27).

Як вже було зазначено, згідно Акта передачі-приймання правничої допомоги від 10.06.2025, адвокатом Позивача надано послуги вартістю 10 000,00 грн щодо аналізу апеляційної скарги та попередня консультація щодо доцільності подальшого судового спору, роботи з матеріалами, підготовкою та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу, а також контроль провадження.

З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає, що сама по собі послуга "складання та подання відзиву на апеляційну скаргу" охоплює вчинення таких дій, які Позивач навів у акті передачі-приймання правничої допомоги, а саме:

- аналіз апеляційної скарги та попередня консультація щодо доцільності подальшого судового спору;

- робота з матеріалами, підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу;

- контроль провадження.

У контексті зазначеного слід враховувати правові висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 08.04.2021 у справі №922/2321/20, від 14.07.2021 у справі №916/1914/20, від 28.04.2021 у справі №902/1051/19, 26.09.2024 у справі № 910/11903/23.

У заяві про зменшення Відповідач зазначив, що розгляд справи проводився у письмовому провадженні, правнича допомога надавалась лише у складанні відзиву на апеляційну скаргу, а тому розмір правничої допомоги, який заявлений Позивачем не є співмірним з обсягом і складністю надання правничої допомоги. Тому Відповідач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 2 000 грн буде співмірним і справедливим.

Колегія суддів приймає до уваги зазначені заперечення Відповідача та вважає достатньо обґрунтованими посилання представника Відповідача про зменшення розміру заявлених витрат до 2 000,00 грн, оскільки заявлені Позивачем витрати у розмірі 10 000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи та об`ємом виконаних робіт, оскільки ця справа не є складною, не містить великої кількості документів, що підлягали дослідженню, а адвокат Позивача, який брав участь в якості його представника був обізнаний зі спірними правовідносинами та позицією учасників у справі.

Отже, дослідивши докази, надані Позивачем на підтвердження понесених витрат та заперечення іншої сторони (Відповідача у справі), керуючись критеріями складності, обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності їхнього розміру, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000,00 грн. А тому, заява Позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грокс Консалт» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, місто Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9А, код: 44768034) в особі Філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (08001, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Макарів(з), вул. Ярослава Мудрого, будинок 17/1, код: 45125514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грокс Консалт» (08600, Київська обл., Обухівський р-н, місто Васильків, вул. Вартових неба, будинок 64Б, квартира 1, код: 45621868) 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у справі №911/2866/24.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 25.06.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков