СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Харків Справа №917/1224/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників у режимі відеоконференції:

позивача Кумечко М.С. (адвокат), свідоцтво №1504 від 13.01.2016 року, ордер серія ВІ№1302663 від 16.05.2025 року;

відповідача Власенко Н.О. (адвокат), свідоцтво №2844 від 25.06.2019 року, ордер серія ВІ№1307729 від 06.06.2025 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» (вх.№1147П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2025 року у справі №917/1224/24,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс», вул. Кагамлика, 66, м. Полтава, 36008,

до Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода», вул. Центральна, 6А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712,

про стягнення 19487322,59 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.10.2024 року у справі №917/1224/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» 10470806,35 грн основного боргу, 2026373,73 грн пені, 4209576,54 грн 36% річних, 655740,64 грн інфляційних втрат та 211587,22 грн судового збору. Закрито провадження у справі в частині основної заборгованості у розмірі 95306,40 грн.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області по справі №917/1224/24, в порядку частини десятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 36% річних на фактичну (не сплачену) суму основної заборгованості, починаючи з 15.07.2024 року до моменту виконання рішення за такою формулою: Сума санкції (36% річних) = С x Z(36) x Д : 365 : 100, де С - сума основного боргу, простроченого відповідачем, Z (36) - відсоток річних, зазначений в договорі (36%), Д - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу, 365 - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти, і стягнути вказану суму нарахованих процентів з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» (вул. Центральна, 6А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712 ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» (вул. Кагамлика, 66, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний ).

Повернуто ТОВ «Агроленд Плюс» з державного бюджету України судовий збір у сумі 79245,85 грн, який сплачено платіжною інструкцією №1109 від 19.07.2024 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням від 12.11.2024 року заяву ТОВ «Агроленд Плюс» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат по справі №917/1224/24 задоволено частково. Стягнуто з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» 50000,00 грн витрат на правову допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 року апеляційну скаргу Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» задоволено частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 23.10.2024 року у справі №917/1224/24 скасовано в частині стягнення з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» 2104788,27 грн річних та в частині надання повноважень органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області по справі №917/1224/24, в порядку частини десятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 36% річних на фактичну (не сплачену) суму основної заборгованості, починаючи з 15.07.2024 року до моменту виконання рішення за такою формулою: Сума санкції (36% річних) = С x Z(36) x Д : 365 : 100, де С - сума основного боргу, простроченого відповідачем, Z (36) - відсоток річних, зазначений в договорі (36%), Д - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу, 365 - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти, і стягнути вказану суму нарахованих процентів з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» (вул. Центральна, 6А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712 ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» (вул. Кагамлика, 66, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний ).

Ухвалено в цих частинах нове рішення, яким в позові відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 року заяву представника ТОВ «Агроленд Плюс» адвоката Анна Володимирівни Гирі про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» 12500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. В решті заяви відмовлено.

20.02.2025 року Східним апеляційним господарським судом на виконання додаткової постанови від 20.02.2025 року у справі №917/1224/24 було видано відповідний наказ.

31.03.2025 року Господарським судом Полтавської області на виконання рішення від 23.10.2025 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 року, додаткового рішення від 12.11.2024 року у справі №917/1224/24 було видано відповідні накази.

23.04.2025 року до суду від Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області по справі №917/1224/24 до 30.10.2025 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.05.2025 року у справі №917/1224/24 (повний текст складено 12.05.2025 року, суддя Тимощенко О.М.) заяву Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 23.10.2024 року (вх.№5367 від 23.04.2025 року) по справі №917/1224/24 задоволено.

Ухвалено відстрочити виконання рішення суду від 23.10.2024 року по справі №917/1224/24 на строк до 30.10.2025 року.

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 23.10.2024 року по справі №917/1224/24.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що

- надані боржником докази не можуть засвідчувати факт відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання відстрочки, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, також боржник не надав доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- скрутний фінансовий стан відповідача за змістом статті 331 ГПК України, не може вважатися обставиною, яка може слугувати підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення, оскільки обов`язковість судових рішень, яка передбачена статтею 129-1 Конституції України, не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів;

- боржником не подано суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності, тощо;

- боржником не надано доказів на підтвердження наявності у нього можливості виконання рішення у даній справі з умовою відстрочення та розстрочення його виконання до жовтня 2025 року відповідач не надав доказів, з яких би вбачалась наявність у нього фінансової спроможності самостійно виконувати рішення суду;

- наявність заборгованості інших контрагентів, збитковість підприємства та специфіка відносин між сторонами не можуть вважатися обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- політична, економічна ситуація в країні, в рівній мірі впливає на фінансове становище обох сторін, внаслідок чого з урахування дотримання балансу шляхом відстрочення та розстрочення виконання рішення суду є надання переваги певній стороні, наразі відповідачу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2025 року у справі №917/1224/24. Встановлено відповідачу строк протягом якого він має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему електронний суд. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1224/24.

Вказана ухвала була направлена зареєстрованим учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 28.05.2025 року.

09.06.2025 року матеріали справи №917/1224/24 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№7146 від 09.06.2025 року), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Як вказує відповідач, звернення до суду із заявою про відстрочення виконання рішення по справі №917/1224/24 є нормативно обґрунтованим як на національному так і на міжнародному рівні і жодним чином не пов`язано з небажанням заявника виконати рішення, а навпаки направлено на гармонізацію (збалансування) роботи підприємства з метою як найшвидшого виконання зобов`язання.

Тим більше що витрати і роботи ВСК «Злагода» має сезонний характер, як і той факт що весняні польові роботи потребують значних витрат, а віддача від проведеної посівної почнеться лише після початку збору врожаю за визріванням відповідних культур. З самого початку ВСК «Злагода» не заперечувало проти наявності факту заборгованості перед ТОВ «Агроленд Плюс» та свого обов`язку щодо понесення певних фінансових санкцій за порушення зобов`язання, під час судового розгляду фактично вирішувалося питання щодо розміру таких санкцій. Отже, після фіксації остаточної суми заборгованості ВСК «Злагода», в судовому рішенні по справі №917/1224/24, кооператив в межах своїх фінансових можливостей погашав наявну заборгованість. Подання заяви про відстрочку виконання рішення, має на своїй меті не ухилення від виконання рішення, а навпаки поетапну стратегію щодо проведення низки фінансово-господарських дій для подальшого швидкого погашення заборгованості перед ТОВ «Агроленд Плюс» і розрахунок за рахунок отримання результату від господарської діяльності.

У судовому засіданні 23.06.2025 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягала на її задоволенні. Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2025 року Господарським судом Полтавської області на виконання рішення від 23.10.2025 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 року, додаткового рішення від 12.11.2024 року у справі №917/1224/24 було видано відповідні накази.

23.04.2025 року до суду від Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області по справі №917/1224/24 (вх.№5367 від 23.04.2025 року) до 30.10.2025 року.

Заявник свою заяву мотивує тим, що 18.04.2025 року ТОВ «Агроленд Плюс» звернулося до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. із заявою про відкриття виконавчого провадження. При цьому, не надало виконавцю інформацію, що ВСК «Злагода» здійснило часткове погашення заборгованості, що включає в себе судовий збір - 211587,22 грн, інфляційні втрати - 656740,64 грн та частину основного боргу в розмірі 1470806,35 грн на загальну суму 2339134,21 грн.

18.04.2025 року приватним виконавцем Скрипником В. Л. було відкрито виконавче провадження №7785148 на підставі наказу № 917/1224/24 від 31.03.2025 року. 18.04.2025 року в межах ВП№77858148 були винесені постанови про арешт коштів боржника та постанова про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 17016764,44 грн. Лише після звернення ВСК «Злагода» безпосередньої до приватного виконавця з повідомленням про оплату сума заборгованості було відкориговано 21.04.2025 року.

Тобто, станом на день подання заяви заборгованість ВСК «Злагода» складає лише 13130162,00 грн, що підтверджується постановою про зміну (доповнення) реєстрації даних від 21.04.2025 року в межах виконавчого провадження №77858148.

Також в межах виконавчого провадження №.04.2025 року була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої було описано та накладено арешт на майно, а саме на земельні ділянки за балансовою вартістю 22069664,00 грн.

22.04.2025 року також приватним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук рухоме майно боржника, відповідно переліку. Залишкова балансова вартість вказаних у постанові 46 одиниць легкової та вантажної техніки складає сум в розмірі 3720416,54 грн.

При цьому заявник вказує, що все наявне рухоме майно знаходься на території ВСК «Злагода» та не приховується боржником і використовується ним у господарській діяльності.

На думку заявника, передчасний арешт і розшук майна не спрямований на забезпечення процедури стягнення, а спрямований на протизаконне зупинення діяльності кооперативу під час проведення посівної кампанії 2025 року, що є недобросовісною поведінкою з боку стягувача.

На даний час кооператив, як виробник сільськогосподарської продукції, здійснює весняно-польові роботи на значній площі угідь (більш як 3500 га), всі незначні кошти кооперативу направлені на посів сільськогосподарських культур, а вже після вирощування та продажу яких ВСК «Злагода» зможе повністю розрахуватися з заборгованістю, що виникла на підставі рішення Господарського суду по справі №914/1224/24.

Заявник вказує, що ним вчинялись неодноразові спроби щодо розстрочення виконання рішення в позасудовому порядку, а саме пропонувалось не тільки розстрочення сплати заборгованість, а навіть певне збільшення розміру виплати приблизно від 3 до 5 млн. грн додатково. Так само в межах розгляду справи в господарському суді кооператив також подавав відповідну пропозицію. На електрону адресу ТОВ «Агроленд Плюс» були направлені відповідні пропозиції щодо розстрочення виконання рішення №917/1224/24, але позитивної відповіді отримано не було. Були здійснені спроби переуступки права вимоги, також були письмові пропозиції стягувачу щодо купівлі в нього препаратів на суму не менше 20 млн.грн (з урахуванням відшкодування затримки в оплаті боргу), і підписання договору поставки соняшника за ціною в розмірі 20000,00 грн обсягом 700 тон врожаю 2025 року (при ціні за 1 тону в 2024 році в середньому по 24330 грн). Остання пропозиція дозволила б додатково (окрім суми боргу за рішенням суду яка вже передбачає більше 4,5 млн.грн відсотків та штрафів) компенсувати стягувачу суму в розмірі не менше ніж 5200000,00 грн за рахунок різниці ціни. Стягувач постійно відмовляв кооперативу в задоволенні будь-яких пропозицій, тягнув час і в кінцевому результаті ставив додаткові вимоги які буквально спрямовані або на передачу йому всіх площей посіву, або повернення щодо стягнення 36 %, які були скасовані судом.

ВСК «Злагода» є сільськогосподарським підприємством, основними видами діяльності якого є - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших однорічних і дворічних культур, розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення свиней, допоміжна діяльність у рослинництві, виробництво м`яса, виробництво олії та тваринних жирів, виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості, виробництво хліба та хлібобулочних виробів тощо.

Заявник на даний час знаходиться в важкому фінансовому положенні так, як зараз відбувається підготовка до весняно-польових робіт, але в результаті неврожаю останніх років кооператив не отримав необхідного прибутку для повного забезпечення таких робіт.

У зв`язку з військовими діями, погіршення економічного стану, труднощами у розрахунках з контрагентами, виникли обставини що утруднювали ведення господарської діяльності та виконання господарських зобов`язань. Кооперативу перебуває у складному фінансовому становищі, на які вплинули ціла низка об`єктивних факторів, зокрема падіння закупівельних цін на сільськогосподарську продукцію починаючи з 2022 року, збільшення майже на 200% ціни на паливно-мастильні матеріали, мінеральні добрива, проблеми з реалізацію вирощеної продукції тощо. Також з підприємства було мобілізовано критично важливих працівників: трактористів, комбайнерів, головного агронома, що негативно вплинуло на ефективність і своєчасність посівної компанії останніх років (всього було мобілізовано 14 працівників з 26 осіб, які безпосередньо працювали у тракторній бригаді, троє з яких загинули). А наприкінці липня 2024 року на початку збору врожаю було мобілізовано і керівника кооперативу ОСОБА_1 .

Згідно даних Інституту сільського господарства Національної академії аграрних наук України - із травня до 10 жовтня на більшій частині Полтавщини не було жодного дощу. Протягом літа зафіксували 12 температурних рекордів. Саме це вплинуло на процес визрівання культур, зменшило їх врожайність (від 21 % до 31 % від попереднього року), ускладнило їх збирання (відбулось висипання зерна окремих культур), деякі не досягли необхідного росту (для ефективного збирання технічим засобами) та потім змістило терміни сівби озимих культур на два тижні (під врожай 2025 року ).

З урахуванням наведеного ВСК «Злагода» недоотримала значної кількості запланованого прибутку, а саме ця сума сягає близька 50 млн.грн (про що свідчить фінансові звіти і баланси минулих років), що в свою чергу призвело до негативних наслідків у вигляді виникнення значної заборгованості перед кредиторами та неможливості вчасного її погашення.

Також ускладнює швидке виконання зобов`язань - відкрите виконавче провадження, в межах якого арештовані грошові кошти та майно ВСК «Злагода». На примусове виконання рішення у справі №917/1714/23 від 22.02.2024 року Господарським судом Полтавської області 02.07.2024 року було видано відповідний наказ, в межах ВП№.07.2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Тобто блокування рахунків і початок збору врожаю 2024 року співпало з мобілізацією керівника кооперативу, що також ускладнило і розрахунок і роботу кооперативу. Також в межах ВП№.07.2024 року було винесено постанову про арешт майна боржника.

З наведеного випливає, що на все майно ВСК «Злагода» накладено арешт, у зв`язку з чим кооператив не має змоги вільно розпоряджатися ним. Також кооператив не може самостійно розпоряджатися грошовими коштами, що надходять на розрахункові рахунки та здійснювати будь-які операції без узгодження з виконавчою службою, що ускладнює виконання будь-яких зобов`язань.

Незважаючи на цілу низку негативних чинників, що впливали та зараз впливають на господарсько-фінансову діяльність, кооператив не ухиляється від сплати заборгованості, а навпаки шукає способи її погашення перед позивачем. Фінансово проблеми підприємства також підтверджуються звітами про фінансовий стан (річні) за 2022-2024 роки, з яких вбачається, що ВСК «Злагода» є певною мірою збитковим. Однак за рахунок внутрішніх резервів та належного планування витрат при мінімальній врожайності кооператив спромігся зібрати врожай у 2024 році (за допомогою партнерів) і не маючи жодної можливості поповнення обігових коштів продовжив свою діяльність у 2025 році.

Згідно відкритої звітності кооперативу в середньому виручка від реалізації продукції в нього складала останні роки від 98 до 124 млн.грн, що цілком достатньо для погашення заборгованості перед товариством «Агроленд Плюс» в тому числі.

ВСК «Злагода» протягом липня-вересня буде поетапно проводити збір урожаю з його паралельною реалізацією. Грошові кошти отримані від реалізації сільськогосподарської продукції наддасть кооперативу можливість повністю розрахуватися з ТОВ «Агроленд Плюс», але для цього потрібен незначний час.

Заявник додатково звертає увагу, що в межах ВП№77858148 арештовано нерухоме майно тільки земельних ділянок на загальну вартість 22069664,00 грн, автотехніки на загальну вартість в розмірі 3720416,54 грн, при тому що розмір заборгованості перед ТОВ «Агроленд Плюс» складає лише 13130162,00 грн.

Позивач проти заяви про відстрочення виконання рішення заперечував, зазначаючи, що:

- введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати кошти від своїх контрагентів. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни. Грантові проекти, допомога через Державний аграрний реєстр (грошовими коштами, мінеральними добривами, посівним матеріалом....), кредитування аграріїв за державною програмою 5-7-9, яка передбачає компенсацію відсотків по кредиту державою;

- форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. Викладені відповідачем обставини щодо скрутного матеріального становища, введення воєнного стану, перебіг бойових дій не є винятковими, не спростовують наявність вини у простроченні виконання грошового зобов`язання;

- факт відсутності надходження коштів від контрагентів та виникнення у відповідача заборгованості, яка встановлена відповідними рішеннями суду, перед іншими контрагентами, наявність інших виконавчих проваджень у будь-якому випадку не можуть бути підставою, що ускладнює виконання рішення суду у справі №917/1224/24 або робить його неможливим;

- складний фінансовий стан підприємства не є беззаперечною підставою для надання розстрочки виконання рішення. Здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності;

- ВСК «Злагода» не надано належних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища - відсутності грошових коштів на банківських рахунках, в матеріалах справи відсутні відповідні банківські виписки по рахунках відповідача;

- відстрочення виконання судового рішення по справі №917/1224/24 на 6 місяців порушить інтереси сторін, не забезпечить їх баланс, та не буде співмірним із можливістю поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення в майбутньому;

- ВСК «ЗЛАГОДА» у приватній власності та на балансі підприємства має значну кількість земельних ділянок. В ході примусового виконання судових рішень по справі №917/1224/24, в рамках виконавчого провадження, в разі відсутності грошових коштів на рахунку боржника, державним/приватним виконавцем може бути звернуте стягнення на майно, зокрема земельні ділянки, що перебувають у власності боржника, в розмірі заборгованості;

- боржник вже під час існування скрутного фінансового становища, воєнного стану, наявності іншого виконавчого провадження та заборгованості перед контрагентами, частково виконав рішення судів по справі №917/1224/24 - а саме перерахував на користь ТОВ «Агроленд Плюс» грошові кошти, в рахунок заборгованості, в загальній сумі 2339134,21 грн. Такі дії спростовують всі мотиви відповідача про неможливість виконати судові рішення в межах розумного строку без відтермінування;

- тривалість відповідного відстрочення для стягувача є надмірним тягарем та покладає на нього додаткові очікування повернення належних йому грошових коштів.

Господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, мотивував своє рішення тим, що в даному випадку з урахуванням принципу дотриманням балансу інтересів сторін та зважаючи на наведені відповідачем у заяві про відстрочення виняткові обставини, у суду достатньо підстав для застосування приписів визначених статтею 331 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача з огляду на таке.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У відповідності до ч.1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається в десятиденний строк з дня її надходження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача в виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

За ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а в випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, за якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи в продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а в системному розумінні цієї норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню в правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання судового рішення може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу в контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого в статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Таким чином, з урахуванням наведених положень, слід дійти висновку, що законодавець в будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють або унеможливлюють вчасне виконання судового рішення боржником.

Вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка в виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі «Чижов проти України», заява №6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003 року). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява №60858/00).

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 року у справі №905/30/16.

За змістом ч.4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Виробничий сільськогосподарський кооператив «Злагода» (відповідач, боржник) є аграрним підприємством з сезонною діяльністю зі збору урожаю.

У даному випадку, інтерес стягувача полягає в отриманні повної суми заборгованості в розумні строки. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваною ухвалою судом надана відстрочка до 30.09.2025 року, тобто менше, ніж на 7 місяців (з моменті винесення ухвали), і цей строк є розумним строком, з огляду на те, що є обставини часткового погашення заборгованості.

В той же час, інтерес боржника полягає в можливості продовження господарської діяльності та збереженні платоспроможності. З урахуванням специфіки діяльності підприємства боржника, зокрема його сезонного характеру та залежності від циклів вирощування і збору врожаю, надання відстрочки дозволить ВСК «Злагода» провести посівну кампанію, зібрати врожай та отримати доходи, що будуть достатніми не лише для погашення заборгованості перед стягувачем, але й для виконання інших зобов`язань (податкових, перед працівниками, контрагентами тощо).

Суспільний інтерес полягає в збереженні діючого сільськогосподарського підприємства, яке сплачує податки, забезпечує робочими місцями мешканців сільської місцевості та робить внесок у продовольчу безпеку країни.

Заявником (боржником) подано:

- довідку вих.№47 від 01.05.2025 року, відповідно до якої станом на 01.05.2025 року ВСК «Злагода» посіяно пшеницю озиму (449 га), соняшник (1024 га), кукурудзу на зерно (884 га), багаторічні трави (50 га); продовжується посівна компанія соняшника (залишилось 227 га) та кукурудзи на зерно (406 га); незабаром почнеться посів кукурудзи на силос (155 га) та сої (355 га);

- довідку щодо запланованих показників на 2025 рік (вих.№48 від 01.05.2025 року), відповідно до якої прогноз валового доходу - 115418825,00 грн;

- звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року, в яких зазначено посівну площу, а саме: культури зернові та зернобобові - 1739,00 га (пшениця озима - 449,00 га, кукурудза 1290,00 га); культури технічні 1606,00 га (соя - 355,00 га, соняшник - 1251,00 га); культури кормові - 205,00 га (кукурудза кормова - 155,00 га, трави багаторічні - 50,00 га, культури сільськогосподарські 3550,00 га.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 21.02.2025 року по 21.03.2025 року ВСК «Злагода» на виконання наказів Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 року, Господарського суду Полтавської області від 31.03.2025 року по справі №917/1224/24 були здійснені наступні виплати: 12500,00 грн (платіжна інструкція №10065 від 21.02.2025 року, витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції), 50000,00 грн (платіжна інструкція №10147 від 27.02.2025 року, витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції), 211587,22 грн (платіжна інструкція №10148 від 27.02.2025 року, судовий збір, інфляційні витрати), 656740,64 грн (платіжна інструкція №10154 від 04.03.2025 року), 1470806,35 грн (платіжна інструкція №10308 від 21.03.2025 року, основний борг).

Боржник долучив до матеріалів справи довідку щодо запланованих показників на 2025 рік (вих.№48 від 01.05.2025 року), відповідно до якої прогноз валового доходу - 115418825,00 грн.

Відповідно до інформаційної довідки щодо мобілізованих працівників (вих.№42 від 22.04.2025 року) станом на 22.04.2025 року з кола працівників ВСК «Злагода» було мобілізовано 13 осіб (трактористи, механіки, водія, бухгалтера, агронома, голову кооперативу тощо), троє з яких загинули.

Колегія суддів погоджується з тим, що у даному випадку боржник, посилаючись на скрутний фінансовий стан, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед стягувачем саме на час звернення з відповідною заявою та, що сторони перебувають в однакових умовах військового стану, військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони даної справи.

Судом враховано поведінку боржника - сплату частини коштів у загальному розмірі 2401634,21 грн (правнича допомога, судовий збір, інфляційні втрати, частина основного боргу), що свідчить про бажання виконати рішення суду.

Щодо посилання на зареєстровані за боржником транспортні засоби та наявність активів у вигляді земельних ділянок, то транспортні засоби як і земельні ділянки використовуються в господарській діяльності і їх продаж може паралізувати роботу підприємства. Крім того, не доведено, що ринкова вартість активів може покрити витрати на їх примусову реалізацію і це призведе до погашення заборгованості, що робить такий спосіб погашення заборгованості економічно недоцільним.

Як вже було зазначено, вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду.

Колегія суддів вважає, що відстрочення сплати заборгованості строком до 30.10.2025 року є обґрунтованим, забезпечить реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора реально отримати грошові кошти.

З огляду на ці обставини, оцінивши як доводи боржника, так і доводи кредитора, враховуючи їх фінансовий стан, колегія суддів дійшла висновку, що надання відстрочки виконання рішення не порушить принципу збалансованості інтересів сторін.

При цьому відстрочка виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, який лише намагається через існування певних обставин, що таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем. У даній справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржників. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі в разі надання відстрочки дотриманий.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження і не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Полтавської області від 06.05.2025 року у справі №917/1224/24 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2025 року у справі №917/1224/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.06.2025 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук