номер провадження справи 6/58/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 Справа № 908/1009/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/1009/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОУКРАЇНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 139 прим. 33)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ВЕРТА ЛТД» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (Сорок років Радянської України), буд. 37, оф. 305)

про стягнення грошової суми.

Процесуальні дії по справі.

16.04.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вх. №1103/08-07/25 (документ сформований в підсистемі Електронний суд в ЄСІКС 16.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоукраїнський комбінат харчових продуктів» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕРТА ЛТД» про стягнення суми 292 494,76 грн.

У додатку №1 до позову позивачем наведений попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 16.04.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1009/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

21.04.2025 до суду через підсистему Електронний суд в ЄСІКС від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. №8173/08-08/25) до якої додано договір на приймання та зберігання зерна №26/04/2022 від 26.04.2022.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.04.2025 у справі № 908/1009/25 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії відповідно до частини 5 ст. 176, частини 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу ТОВ «Новоукраїнський комбінат харчових продуктів» в електронному вигляді до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІКС та відповідачу ТОВ «Компанія «ВЕРТА ЛТД» в паперовому вигляді листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на його адресу (яка зазначена позивачем у позовній заяві та вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

В силу приписів ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному вебпорталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З положень ч. 4 ст. 89 ЦК України слідує, що до єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕРТА ЛТД», є: 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (попередня назва Сорок років Радянської України), буд. 37, оф. 305.

Як було зазначено вище ухвала суду від 21.04.2025 про відкриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю зареєстрованого електронного кабінету у відповідача була направлена останньому на адресу його місцезнаходження відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, зазначена ухвала 07.05.2025 була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату (відповідачу) з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень статті 4, частини 1, пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.02.2022 по справі № 916/939/15-г).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 21.05.2025 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повне рішення без його проголошення 19.06.2025.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив про наявність між сторонами господарських правовідносин, які врегульовані договором на приймання та зберігання зерна №26/04/2022 від 26.04.2022. Позивач доводить, що, у період квітень 2022 квітень 2023 року зобов`язання за вказаним правочином виконав. Вартість наданих відповідачу послуг зі зберігання склала 292494,76 грн. Відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг не виконав. Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін суду не надходило.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Зі змісту ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що судом, згідно чинного законодавства, вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВОУКРАЇНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» (зберігач, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ВЕРТА ЛТД» (поклажодавець, відповідач у справі) укладено договір на приймання та зберігання зерна №26/04/2022 (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору поклажодавець відповідно до умов цього договору поставляє на зберігання пшеницю, ячмінь, що іменується в подальшому Зерно, а Зберігач приймає і надає послуги зі зберігання Зерна, а також додаткові послуги, які виникли при зберіганні на умовах, визначених цим договором.

Розмір вартості послуг з приймання, зберігання Зерна і надання додаткових послуг за договором з урахуванням ПДВ узгодженні в п. 2.1 договору.

Загальна вартість послуг, що надається за даним договором, формується на підставі Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору оплата наданих послуг здійснюється протягом десяти робочих днів, з моменту підписання Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) на зберігання зерна на підставі виставленого рахунку.

Оплата вартості додаткових послуг проводиться до 10-го числа місяця, наступного за звітним (п. 4.4 договору).

Пунктом 5.9 договору сторони погодили, що зерно вважається переданим Поклажодавцем і прийнятим Зберігачем при наявності актів прийому-передачі або товарно-транспортних накладних, підписаних і завірених печатками сторін. Зберігач на підставі реєстру форми №ЗХС-3 оформляє одночасно з прийняттям зерна на зберігання складську квитанцію згідно Положення про облік складських документів на зерно, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2003 №605/7926 (п.5.10).

Пунктом 7.2 договору встановлено, що протягом п`яти днів місяця, наступного за звітним зберігач надає поклажодавцеві Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) і реєстр форма №ЗХС-3 і т.д. При цьому, поклажодавець, не пізніше наступного дня після отримання актів, зобов`язаний їх підписати та один примірник повернути зберігачу.

Згідно з п. 11.1 договору за затримку приймання послуг або відмову від їх приймання, за відмову підписати акт приймання-передачі (несвоєчасну відправку зберігачу) поклажодавець сплачує зберігачу штраф у розмірі 1% від загальної вартості послуг, що надаються. При цьому, зобов`язання зберігача вважаються виконаними належним чином і якісно, що є підставою для розрахунків між сторонами.

Сторонами погоджений строк договору з моменту його підписання до 31 грудня 2022 року або в будь-якому випадку до повного взаєморозрахунку між сторонами (п. 13.1 договору)

За умовами вказаного Договору в період з квітня 2022 року по вересень 2022 року включно, відповідачем було передано позивачеві на зберігання зерно, в наступній кількості:

1) у квітні 2022 року:

- 194300 кг згідно складської квитанції на зерно від 01.05.2022 року №257;

- 31050 кг згідно складської квитанції на зерно від 01.05.2022 року №260;

- 32470 кг згідно складської квитанції на зерно від 01.05.2022 року №266;

- 30220 кг згідно складської квитанції на зерно від 05.05.2022 року №279;

- 21000 кг згідно складської квитанції на зерно від 05.05.2022 року №285;

2) у червні 2022 року:

- 28650 кг згідно складської квитанції на зерно від 15.06.2022 року №331;

- 54510 кг згідно складської квитанції на зерно від 17.06.2022 року № 334;

- 28300 кг згідно складської квитанції на зерно від 22.06.2022 року № 335;

- 54980 кг згідно складської квитанції на зерно від 22.06.2022 року № 336;

- 27460 кг згідно складської квитанції на зерно від 22.06.2022 року № 338;

3) у липні 2022 року:

- 33630 кг згідно складської квитанції на зерно від 12.07.2022 року № 20;

4) у серпні 2022 року:

- 82500 кг згідно складської квитанції на зерно від 22.08.2022 року №69;

- 80930 кг згідно складської квитанції на зерно від 23.08.2022 року №71;

- 10040 кг згідно складської квитанції на зерно від 24.08.2022 року № 74;

- 10350 кг згідно складської квитанції на зерно від 24.08.2022 року №75;

- 20630 кг згідно складської квитанції на зерно від 25.08.2022 року №76;

- 41140 кг згідно складської квитанції на зерно від 30.08.2022 року №95;

- 19990 кг згідно складської квитанції на зерно від 31.08.2022 року №99;

- 30270 кг згідно складської квитанції на зерно від 02.09.2022 року №107;

5) у вересні 2022 року:

- 63320 кг згідно складської квитанції на зерно від 06.09.2022 року №119.

Факт виконання позивачем зобов`язань за договором приймання та зберігання зерна від 26.04.2022 року №26/04/2022 підтверджується підписаними обома сторонами Актами здачі-приймання робіт (надання послуг), копії яких містяться в матеріалах справи:

- акт від 30.04.2022 року № 787 на суму 22 303,87 грн;

- акт від 31.05.2022 року № 910 на суму 23 525,07 грн;

- акт від 30.06.2022 року № 1045 на суму 19 465,05 грн;

- акт від 30.06.2022 року № 1046 на суму 15 108,74 грн;

- акт від 31.07.2022 року № 1209 на суму 4884,83 грн;

- акт від 31.07.2022 року № 1210 на суму 3903,22 грн;

- акт від 31.08.2022 року № 1486 на суму 4884,83 грн;

- акт від 31.08.2022 року № 1487 на суму 23 266,20 грн;

- акт від 31.08.2022 року № 1488 на суму 2560,04 грн;

- акт від 31.08.2022 року № 1489 на суму 845,17 грн;

- акт від 30.09.2022 року № 1726 на суму 2168,48 грн;

- акт від 30.09.2022 року № 1727 на суму 27 959,46 грн;

- акт від 30.09.2022 року № 1728 на суму 1193,57 грн;

- акт від 30.09.2022 року № 1729 на суму 440,47 грн;

- акт від 31.10.2022 року № 1958 на суму 23 564,34 грн;

- акт від 30.11.2022 року № 2306 на суму 22 804,20 грн;

- акт від 31.12.2022 року № 2522 на суму 23 564,34 грн;

- акт від 31.03.2023 року № 673 на суму 23 564,34 грн;

- акт від 03.04.2023 року № 690 на суму 1640,28 грн.

В матеріалах справи містяться Акт від 31.01.2023 року № 249 на суму 23 564,34 грн та Акт від 28.02.2023 року № 436 на суму 21 283,92 грн, які підписані позивачем одноособово. Доказів направлення вказаних актів відповідачеві матеріали справи не містять.

Відповідач зобов`язання за договором у встановлені договором строки не виконав, оплату вартості наданих послуг зі зберігання зерна не здійснив. Матеріли справи не містять доказів оплати відповідачем вказаних послуг.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором від 26.04.2022 року №26/04/2022 в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, стало підставою для звернення позивача до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Між сторонами виникли господарські правовідносини на підставі договору приймання та зберігання зерна №26/04/2022 від 26.04.2022.

Статтею 936 ЦК України визначено, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копіями товарно-транспортних накладних та складських квитанцій на зерно, в період з квітня 2022 року по вересень 2022 року включно відповідачем було передано позивачеві на зберігання зерно.

Частиною 1, 3 ст. 946 ЦК України встановлено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

За змістом ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 4.2 договору сторони визначили строк оплати поклажодавцем наданих йому послуг, а саме протягом 10 робочих днів з моменту підписання Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) на зберігання на підставі виставленого рахунку.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач у період квітень 2022 квітень 2023 р.р. надав відповідачеві послуги зі зберігання зерна, про що сторонами складено та підписано Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 247646,50 грн.

Також матеріали справи містять Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №249 від 31.01.2023 на суму 23564,34 грн та №436 від 28.02.2023 на суму 21283,92 грн, які не підписані з боку відповідача.

Разом з тим, відповідач підписанням актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за березень та квітень 2023 року підтвердив перебування зерна на зберіганні у позивача. Також суд ураховує, що відповідно до листа відповідача від 03.04.2023 №28, акта №НК22-000026 від 03.04.2023 та складської квитанції на зерно №541 від 03.04.2023, пшениця 2 класу у кількості 307397 кг була переоформлена на ФОП Ведунов А.В. 03.04.2023 р. Відтак, зерно відповідача перебувало на зберіганні у позивача до 03.04.2023, що підтверджує факт надання позивачем послуг зі зберігання, в тому числі за період січень та лютий 2023 року, відповідно до Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №249 від 31.01.2023 на суму 23564,34 грн та №436 від 28.02.2023 на суму 21283,92 грн.

Беручи до уваги умови п. 11.1 договору, відсутність чіткого узгодження сторонами порядку надіслання/передачі відповідачу Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) для їх подальшого підписання, відсутність зауважень/претензій з боку відповідача щодо обсягу або вартості наданих послуг за договором №№26/04/2022 від 26.04.2022, суд дійшов висновку, що загальна вартість наданих позивачем послуг за вказаним договором складає 292494,76 грн.

Матеріали справи не містять доказів виконання Відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих йому послуг.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих позивачем послуг не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 292494,76 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що ТОВ «НОВОУКРАЇНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» у відповідності до ст.ст. 73, 74, 76-78 Господарського процесуального кодексу України належними, допустимими та достовірними доказами доведено обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу, відтак позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, а саме - витрат зі сплати судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ураховуючи ціну позову та те, що позовна заява ТОВ «НОВОУКРАЇНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», за подання цієї позовної заяви позивач із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору мав сплатити судовий збір у розмірі 3509,94 грн.

При зверненні до суду з даним позовом позивач за платіжною інструкцією №239422 від 15.04.2025 сплатив судовий збір в розмірі 4387,42 грн.

Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом, сума зайво сплаченого судового збору складає 877,48 грн.

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі викладеного, судовий збір у розмірі 877,48 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України. Повернення зазначеної суми судового збору буде здійснено ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3509,94 грн.

Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких визначений позивачем в розмірі 8000,00 грн, судом не вирішувалось у зв`язку не поданням позивачем доказів, передбачених частиною 3 ст. 126, частиною 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ВЕРТА ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39052543, місцезнаходження: 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (Сорок років Радянської України), буд. 37, оф. 305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОУКРАЇНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39642960, місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 139 прим. 33) суму заборгованості в розмірі 292 494,76 грн (двісті дев`яносто дві тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні 76 коп.), суму судового збору в розмірі 3509,94 грн (три тисячі п`ятсот дев`ять гривень 94 коп.).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 19.06.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько