ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" червня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1579/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Аріт К.В.

(без виклику представників сторін)

розглянувши справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків
до Фізичної особи Василашко Світлани Юріївни,смт.Пісочин (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 20716,26 грн

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025 року позивач - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи Василашко Світлани Юріївни про стягнення заборгованості за Договором оренди №1995 від 27.11.2019 в розмірі 20716,26 грн з орендної плати за період 27.11.2019 06.12.2023.

09.05.2025 року з метою встановлення місцезнаходження відповідача відповідно до ч.8 ст.176 ГПК України судом було зроблено витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до відповіді з якого місцезнаходження відповідача не встановлено.

09.05.2025 року з метою встановлення місцезнаходження відповідача судом зроблено запит до Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

14.05.2025 року до суду надійшов лист від Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якому зазначено, що в реєстрі територіальної громади відомості щодо відповідача відсутні.

Також з метою встановлення місцезнаходження відповідача судом зроблено запит до ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області.

19.05.2025 року до суду надійшов лист від ГУДМС України в Харківській області, в якому зазначено, що Василашко Світлана Юріївна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.05.2025 року відкрито провадження у справі №922/1579/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановивши учасникам справи строки для надання заяв по суті спору.

02.06.2025 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№13110), в якому повідомила суд, що повністю сплатила заборгованість з орендної плати в розмірі 20716,26 грн, що підтверджується актом звірки, який підписаний між позивачем та відповідачем, а також платіжною інструкцією від 23.05.2025 року. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутній предмет спору.

09.06.2025 року позивач надав до суду заяву про закриття провадження у справі, в якій просить суд закрити провадження у справі та повернути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (вх.№13646).

10.06.2025 позивач надав до суду клопотання (вх.313729) про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи надані документи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що під час розгляду справи, після звернення позивача до суду, відповідач повністю сплатив заборгованість за договором оренди №1995 від 27.11.2019 в розмірі 20716,26 грн, що підтверджується наданою до суду відповідачем копією платіжної інструкції від 23.05.2025.

Також позивач підтвердив повну сплату заборгованості відповідачем.

Враховуючи повну оплату заборгованості після пред`явлення позову до суду, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивачем надана заява, в якій останній просить суд повернути сплачений судовий збір.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з положеннями ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до чч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В якості доказів понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду:

- ордер АХ №1255989 від 28.04.2025;

- договір про надання послуг з адвокатської діяльності №47 від 31.12.2024;

- протокол згода на договірну ціну;

- лист від 28.01.2025 №611;

- акт №14 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) від 14.04.2025 за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №47 від 31.12.2024.

Так, між Позивачем та Адвокатським бюро «Антона Новакова» укладено договір на надання послуг з адвокатської діяльності № 47 від 31.12.2024 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується протягом терміну дії цього Договору надати Позивачу послуги, зазначені в пп. 1.2., 1.3. Договору, а Позивач прийняти і оплатити ці послуги.

Згідно з п. 1.3. Договору послуги, що надаються за цим Договором, включають, зокрема, забезпечення здійснення представництва у судах під час здійснення господарського судочинства (п. 1.3.1 Договору), а також, підготовка, складення та подання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру з питань, що є предметом правового супроводу (п. 1.3.2. Договору).

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що Послуги надаються виключно після одержання письмових заявок Позивача, в яких будуть зазначені конкретні завдання, строк їх виконання та інші необхідні дані (надалі Заявка).

Згідно з п. 3.1. Договору ставка за годину наданих послуг, яка визначена в рішення Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 № 13/1/7 в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати, що дорівнює 2 000,00 грн без ПДВ.

Позивачем надано Адвокатському бюро «Антона Новакова» Заявку № 611 від 28.01.2025, згідно з якою Позивач просить Адвокатське бюро «Антона Новакова» здійснити заходи щодо стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі та пені в судовому порядку.

За актом №14 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) від 14.04.2025 позивачу були надані послуги відповідно до договору №47 від 31.12.2024 та додатку №1 до договору у справі за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Фізичної особи Василашко Світлани Юріївни про стягнення заборгованості за Договором оренди №1995 від 27.11.2019 в розмірі 20716,26 грн з орендної плати за період 27.11.2019 06.12.2023.

З акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги вбачається, що адвокатом надані клієнту наступні послуги:

- підготовка для подання до суду позовної заяви та відповідних матеріалів (додатків) відносно ФОП Василашко С.Ю. згідно Заявки замовника №611 від 28.01.2025, витрачено 5 год., вартість 10000,00грн.

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на правову (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатами професійної правової допомоги позивачу у даній справі.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Судом прийнято до уваги, що відповідач проти покладення на нього відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу не заперечував.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина 5 статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відтак, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 910/7765/20, від 03.11.2023 у справі №914/2355/21, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Позивач просить стягнути з відповідача 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Дослідивши наданий позивачем до позовної заяви акт здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) судом встановлено, що зазначені послуги є не співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також із ціною позову.

Так в акті здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) зазначається, що адвокатом надані клієнту наступні послуги: - підготовка для подання до суду позовної заяви та відповідних матеріалів (додатків) відносно ФОП Василашко С.Ю. згідно Заявки замовника №611 від 28.01.2025, витрачено 5 год., вартість 10000,00грн.

При цьому суд зазначає, що справа №922/1579/25 визнана в силу закону малозначною, та розглядалась в спрощеному позовному провадженні.

Суд звертає увагу, що представником позивача складено лише один процесуальний документ - позовна заява, яка викладена на 5 арк.

Враховуючи те, що справа не є складною та не вимагала тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики для підготовки позовної заяви, а тому, на переконання суду, розмір витрат послуг за складання процесуальних документів у вигляді позовної заяви складає 5000,00 грн.

Суд зауважує, що предметом розгляду даної справи було стягнення з відповідача заборгованості із сплати орендної правти в розмірі 20716,26 грн, в той час позивачем заявлено витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, що складає майже половину ціни позову.

Також, суд враховує поведінку сторін, а саме те, що відповідачем повністю сплачено заборгованість під час розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним до ціни позову та складності справи, оскільки справа є типовою та не складною.

Зокрема, суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних спорів в силу закону.

Наявні матеріали позову для кваліфікованого юриста не потребують багато часу для їх дослідження.

Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Розгляд справи за цим позовом не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, а тому, на переконання суду, час витрачений представником позивача на підготовку для подання до суду позовної заяви не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним.

За таких обставин, покладення на відповідача за наслідками розгляду справи всієї заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, не може вважатися обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та наданих адвокатом послуг, оскільки надання послуг на дану суму є завищеними.

З огляду на вказані обставини, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, суд не присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заявлену суму витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

В той же час, частина заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн підтверджена матеріалами справи, отже, є реально понесеною, обґрунтованою та доведеною.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 не відповідає критеріям, що наведені у частині четвертій статті 126 ГПК України, суд вважає, що обґрунтований розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн, що відповідає складності справи та витраченому часу.

Враховуючи викладене, надавши оцінку усім доданим до заяви доказам, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч.4 ст.126 ГПК України, враховуючи, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, враховуючи що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження суд дійшов висновку про те, що справедливими та співмірними є витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн, які відповідно до вимог ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Частину заявлених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн суд вважає необґрунтованою та відмовляє в її стягненні з відповідача.

Керуючись статтями 126, 129, 231, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву позивача про закриття провадження у справі №922/1579/25.

Закрити провадження у справі №922/1579/25 на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16; ) з державного бюджету 2422,40 грн судового збору, сплаченого останнім до суду, на підставі п.5 ч.1 ст.7 ЗУ Про судовий збір, про що постановити відповідну ухвалу.

Стягнути з Фізичної особи Василашко Світлани Юріївни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16; ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Видати наказ після закінчення строку на оскарження ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому статтями 254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 20.06.2025

Суддя К.В. Аріт