номер провадження справи 22/85/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 Справа № 908/895/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/895/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА (вул. Каштанова, буд. 32, м. Дніпро, 49051)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (вул. Каховська, буд. 11А, кабінет № 8, м. Запоріжжя, 69096)

про стягнення 58 580,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

07.04.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд надійшла позовна заява (вих. № 0404 від 04.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС про стягнення 58580,40 грн. заборгованості.

Позов обґрунтовано не поставкою відповідачем оплаченого позивачем товару за договором поставки № 0369-СК-Д від 08.11.2023.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач відзив на позов не надав. Останнім днем строку для подання відзиву було 06.05.2025.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/895/25 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 14.04.2025 у справі № 908/895/25 позовну заяву залишено без руху.

15.04.2025, у встановлений судом строк, до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.04.2025 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/895/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала від 21.04.2025 була доставлена до зареєстрованих електронних кабінетів сторін 21.04.2025 о 15:44 год., що підтверджується відповідними довідками.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, ухвала суду вручена сторонам 21.04.2025.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судом було дотримано права відповідача в частині належного повідомлення про судовий розгляд справи. Відповідач наданим йому процесуальним законом правом щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України, за наявними матеріалами справи.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Згідно ч. 1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Таким чином, розгляд справи по суті в цій справі розпочався з 22.05.2025.

Рішення по суті ухвалено судом 19.06.2025.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази, що їх підтверджують

08.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничим підприємством ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (постачальник, відповідач) укладено договір поставки № 0369-СК-Д, за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язався сплатити і прийняти вказаний товар (пункт 1.1).

Згідно п. 1.2-1.5 договору, найменування товару: згідно накладних на товар; одиниця вимірювання: літр; кількість: згідно накладних на товар; відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Загальна сума договору складається з загальної кількості товару за всіма видатковими накладними (п. 3.2).

За умовами п. 4.1 договору, умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки.

Після отримання скретч-карток на торгівельній точці: після отримання оплати товару, постачальник зобов`язаний на протязі 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати (пп. 4.5.1 п. 4.5).

За умовами п. 5.2, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними.

Згідно п. 6.3 договору, постачальник зобов`язався забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором.

Відповідно п. 10.2, договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік і на тих же умовах.

За умовами договору позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 0001/0001438 від 14.05.2024 було перераховано відповідачу 64990,00 грн., згідно з платіжною інструкцією № 464 від 14.05.2024 з призначенням платежу: «за дизпаливо».

Відповідно до видаткової накладної № 0001/0001162 від 16.05.2024 та специфікації № 0001/0001162-С до цієї накладної постачальником (відповідачем) передано покупцю (позивачу) скретч-картки на дизпаливо та бензин А-92 у загальній кількості 80 карток на 1300 літрів (1000 літрів бензину та 300 літрів дизпалива) на загальну суму 64990,00 грн.

Позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 0001/0004486 від 18.10.2024 було перераховано відповідачу 47490,00 грн., згідно з платіжною інструкцією № 984 від 18.10.2024 з призначенням платежу: «за дизпаливо».

Відповідно до видаткової накладної № 0001/0003802 від 21.10.2024 та специфікації № 0001/0003802-С до цієї накладної постачальником (відповідачем) передано покупцю (позивачу) скретч-картки на дизпаливо у загальній кількості 50 карток на 1000 літрів на загальну суму 47490,00 грн.

Таким чином, позивач згідно договору перерахував на рахунок відповідача загальну суму 112480,00 грн.

Як зазначив позивач у позовній заяві, протягом грудня 2024 довіреній особі покупця (позивача) було відмовлено на АЗС «АВІАС» відповідача у заправці автомобілів через відсутність палива.

Позивач надав до матеріалів справи доповідні записки від 13.12.2024, від 16.12.2024, від 18.12.2024, від 24.12.2024 працівника позивача на ім`я директора ТОВ НВП ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА, яким повідомлялося про відмову операторами АЗС у м. Дніпрі в заправці автомобілів позивача за скретч-картками в зв`язку з відсутністю пального на заправках.

Ситуація щодо відсутності пального на заправках відповідача «АВІАС» висвітлювалася в публікаціях ЗМІ через мережу Інтернет (роздруківка зі сторінки Інтернет з відповідною статтею долучена позивачем до позовної заяви).

15.01.2025 поштовим відправленням позивач надіслав відповідачу листи №№ 55, 57 від 15.01.2025, згідно яких просив у зв`язку з невиконанням ТОВ ІНКАМ ФІНАНС зобов`язань за договором № 0369-СК-Д від 08.11.2023 з видачі (заправки) з АЗС дизпалива та бензину А-92, розірвати вказаний договір на повернути кошти в загальній сумі 58580,40 грн.

Вказане поштове відправлення було отримано представником відповідача за довіреністю 24.01.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

11.02.2025 позивач надіслав відповідачу листом з описом вкладення претензію, якою вимагав у 30-денний термін сплатити суму боргу у розмірі 58580,40 грн. у зв`язку з непогашеними скретч-картками по договору № 0369-СК-Д від 08.11.2023. До претензії додано розрахунок її суми, в якій зазначені реквізити непогашених скретч-карток.

Поштове відправлення з претензією було отримано відповідачем 18.02.2025, що підтверджується трекінгом АТ «УКРПОШТА», роздрукованим зі сторінки поштового оператора в мережі Інтернет.

Відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня.

31.03.2025 представником позивача адвокатом Зеленовою О.Р., що діяла на підставі договору про надання правової допомоги з ТОВ НВП ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА від 10.01.2025, у присутності бухгалтера позивача, складено акт огляду, яким зафіксовано, що за видатковою накладною № 0001/0001162 від 16.05.2024 та специфікації № 0001/0001162-С непогашеними є скретч-картки на загальну суму 12990,00 грн.; за видатковою накладною № 0001/0003802 від 21.10.2024 та специфікації № 0001/0003802-С непогашеними є скретч-картки на загальну суму 45590,40 грн. До акту додано фототаблицю скретч-карток.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Взаємовідносини сторін є господарськими, такими, що виникли на підставі договору поставки, укладеного в письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За умовами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Як встановлено судом, договір, укладений між сторонами, виконувався сторонами: з боку позивача була проведена повна оплата товару, а з боку відповідача часткова поставка товару.

Згідно ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України, цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до пункту 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, зобов`язання за договором повинні бути виконані, незважаючи на інші обставини.

У відповідності до вимог частин 1 та 2 статті 202 Господарського кодексу України, зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п. 3 Правил).

Відомості про роздрібні ціни, марки та види нафтопродуктів, що реалізуються на автозаправних станціях, автогазозаправних станціях, в автогазозаправних пунктах, повинні бути зазначені на інформаційному табло, яке встановлюється на в`їзді та біля оператора автозаправної станції, автогазозаправної станції, автогазозаправного пункту (п. 7 Правил).

Згідно з п. 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п. 10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Відтак, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 0369-СК-Д від 08.11.2023 позивачем був оплачений замовлений товар у повному обсязі у сумі 112480,00 грн., відповідачем фактично було поставлено товар (пальне) на загальну суму 53899,60 грн. Вказаної обставини відповідач не заперечив та не спростував.

У матеріалах справи міститься копія акту огляду від 31.03.2025, складеного представником позивача адвокатом Зеленовою О.Р., що діяла на підставі договору про надання правової допомоги з ТОВ НВП ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА від 10.01.2025, у присутності бухгалтера позивача, яким зафіксовано, що за видатковою накладною № 0001/0001162 від 16.05.2024 та специфікації № 0001/0001162-С непогашеними є скретч-картки на загальну суму 12990,00 грн.; за видатковою накладною № 0001/0003802 від 21.10.2024 та специфікації № 0001/0003802-С непогашеними є скретч-картки на загальну суму 45590,40 грн. До акту додано фототаблицю скретч-карток.

Як зазначено у цьому акті, за видатковою накладною № 0001/0001162 від 16.05.2024 та специфікації до неї № 0001/0001162-С непогашеними є скретч-картки на загальну суму у розмірі 12990,00 грн.,

а саме: - «УкрДТ.20л» номіналом 20 л 5 скретч-карток; всього: 100 л*49,99 грн./л = 4990,00 грн.; - «УкрА92.20л» номіналом 20 л 5 скретч-карток; всього: 100 л*50,00 грн./л = 5000,00 грн.; - «УкрА92.10л» номіналом 10 л 6 скретч-карток; всього: 60 л*50,00 грн./л = 3000,00 грн.

Разом з тим, виходячи з того, що залишилися невикористаними 5 скретч-карток на дизпаливо номіналом 20 літрів за ціною 49,99 грн. за 1 літр (як визначено у видатковій накладній № 0001/0001162 від 16.05.2024), то сума непогашених скретч-карток 4999,00 грн. (100 літрів * 49,99 грн. = 4999,00 грн.), а не 4990,00 грн., як зазначено позивачем.

Відтак, за видатковою накладною № 0001/0001162 від 16.05.2024 непогашеними є скретч-картки на загальну суму у розмірі 12999,00 грн., а не 12990,00 грн., як зазначив позивач.

Як зазначено в акті, за видатковою накладною № накладною № 0001/0003802 від 21.10.2024 та специфікації до неї № 0001/0003802-С непогашеними є скретч-картки на загальну суму 45590,40 грн.,

а саме: - «УкрДТ.20л» номіналом 20 л 48 скретч-карток; всього: 960 л*47,49 грн./л = 45590,40 грн.

Таким чином, згідно наданих позивачем доказів, відповідачем за умовами договору поставки № 0369-СК-Д від 08.11.2023 не було поставлено позивачу оплачений останнім товар (паливо) на загальну суму 58589,40 грн.

Отже, відповідачем не було поставлено товар на суму 58589,40 грн., тобто, у зв`язку з ненаданням (не відпуском) відповідачем позивачу пального, у останнього залишаються невикористаними скретч-картки на відпуск пального на вказану суму.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року в справі № 918/631/19.

Аванс (попередня оплата) це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 у справі № 918/631/19).

Згідно приписів ст.ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи не містять доказів передання відповідачем позивачу товару (палива) в обсязі, який був оплачений.

Відповідач проти позову не заперечив, доказів виконання зобов`язання щодо передачі позивачу товару у повному обсязі або повернення суми 58589,40 грн. не надав.

Позивач заявив до стягнення з відповідача суму 58580,40 грн. заборгованості.

Згідно ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи наведене, позов задовольняється судом повністю, з відповідача на користь позивача стягується 58580,40 грн. заборгованості.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір у сумі 2422,40 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (вул. Каховська, буд. 11А, кабінет № 8, м. Запоріжжя, 69096, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства ФІЛІСІТ-ДІАГНОСТИКА (вул. Каштанова, буд. 32, м. Дніпро, 49051, ) 58580 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 40 коп. заборгованості, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 19 червня 2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко