ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/291/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І, розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

до відповідача Приватного підприємства "Компас - Агро"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 017 376,54 грн

Секретар судового засідання Хролець І.С.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Крук В.Р.;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Рівненської області 01.04.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до відповідача Приватного підприємства "Компас - Агро" про стягнення заборгованості у розмірі 1 017 376,54 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за договором № 16489-ВЦ від 10.12.2020 про постачання електричної енергії споживачу.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву на позов не надав, вимог не заперечив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.05.2025.

Ухвалою суду від 05.05.2025 підготовче засідання відкладено на 29.05.2025.

Ухвалою суду від 29.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.06.2025.

17.06.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому вказує, що у розрахунку інфляційних втрат, долученого до позовної заяви, допущена технічна помилка, а саме на суму заборгованості 403 083,93 грн відображені інляційні втрати у вересні та жовтні 2022 року, в той час як на зазначену суму інфляційні втрати нараховувались лише у вересні 2022 року і складають 7 658,59 грн, а розрахунок з жовтня 2022 року по лютий 2025 року здійснювався з суми 401 971,66 грн (з урахуванням проплати у розмірі 1 218,00 грн здійсненої у вересні, що відображена у рахунку № 479009346/9/1 за вересень 2022 року). Сума інфляційних нарахувань за жовтень 2022 року - лютий 2025 року складає 99 557,65 грн.

В судовому засіданні 18.06.2025 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задоволити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте до суду повернулася ухвала суду від 29.05.2025 з відміткою відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Ухвала суду від 29.05.2025 скеровувалась відповідачу за адресою: 33024, м. Рівне, вул. Вербова, 2, кв. 3, тобто за його місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Слід зазначити, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином і неявка його представника не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - позивач/постачальник) та Приватним підприємством "Компас-Агро" (надалі - відповідач/споживач) укладено договір № 16489-ВЦ від 10.12.2020 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - договір), відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з умовами пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 5.3. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п.п. 5.4, 5.5 договору).

Згідно з умовами пункту 5.6. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, зазначений у комерційній пропозиції.

Як визначено у підпункті 2.1. пункту 2 та пункті 3 комерційної пропозиції від 10.12.2020, а також підпункті 2.1. пункту 2 та пункті 3 комерційної пропозиції від 10.12.2020, оплата здійснюється шляхом перерахування 100% вартості договірних величин споживання електричної енергії на розрахунковий період, визначених згідно умов додатку № 3 "Договірні величини споживання електричної енергії" до договору, на підставі рахунку на попередню оплату наданого постачальником або отриманого споживачем самостійно не пізніше ніж за 5 робочих днів до початку розрахункового періоду.

По закінченню розрахункового періоду, постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії споживачем та надає споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді та акт приймання-передачі до 10-го числа місця наступного за розрахунковим. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку грошовими коштами на поточний рахунок ТОВ "РОЕК" зі спеціальним режимом використання, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Датою вручення рахунку є дата його відправлення будь-яким з наступних способів: через особистий кабінет споживача, засобами електронного зв`язку, отримання нарочно, або іншим способом.

На виконання умов договору, позивачем поставлено електричну енергію:

- за лютий 2022 року в кількості 158 121,00 кВт-год на загальну вартість 698470,53 грн, що підтверджується актом приймання - передавання електричної енергії № 47009346/2/1 за лютий 2022 року від 28.02.2024;

- за березень 2022 року в кількості 89 620 кВт-год (158 121,00 кВт-год - 68 501,00 кВт-год + 128 кВт-год) на загальну вартість 398 789, 08 грн, (з урахуванням попередньої суми боргу), що підтверджується актом приймання - передавання електричної енергії № 47009346/3/1 за березень 2022 року від 31.03.2022;

- за квітень 2022 року в кількості 181 кВт-год на загальну вартість 399 693,16 грн, (з урахуванням попередньої суми боргу), що підтверджується актом приймання - передавання електричної енергії: № 47009346/4/1 за квітень 2022 року від 30.04.2022 року;

- за травень 2022 року в кількості 162 кВт-год на загальну вартість 400 519, 50 грн, (з урахуванням попередньої суми боргу), що підтверджується актом приймання - передавання електричної енергії: № 47009346/5/1 за травень 2022 року від 31.05.2022;

- за червень 2022 року в кількості 244 кВт-год на загальну вартість 400 910,45 грн, (з урахуванням попередньої суми боргу), що підтверджується актом приймання - передавання електричної енергії: № 47009346/6/1 за червень 2022 року від 30.06.2022;

- за липень 2022 року в кількості 405 кВт-год на загальну вартість 403 083,93 грн, (з урахуванням попередньої суми боргу), що підтверджується актом приймання - передавання електричної енергії: № 47009346/7/1 за липень 2022 року від 31.07.2022.

Крім того, позивачем виставлено рахунки - фактури: № 479009346/2/1 за лютий 2022 року; № 479009346/3/1 за березень 2022 року; № 479009346/4/1 за квітень 2022 року; 479009346/5/1 за травень 2022 року; № 479009346/6/1 за червень 2022 року; № 479009346/7/1 за липень 2022 року; № 479009346/9/1 за вересень 2022 року.

Вказані акти приймання - передавання електричної енергії та рахунки - фактури надіслані відповідачу через особистий кабінет споживача, що підтверджується доданим до матеріалів справи скріншотом з особистого кабінету Приватного підприємства "Компас-Агро".

Як стверджує позивач, всупереч умовам договору Приватним підприємством "Компас-Агро" порушено умови договору в частині оплати, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію у розмірі 401 971,66 грн.

Згідно з умовами пункту 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, його додатками та чинним законодавством.

Відповідно до пункту 10 комерційної пропозиції від 10.12.2020, що є додатком № 2 до договору, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. При цьому, пеня нараховується за весь період заборгованості її виникнення, починаючи з першого дня наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за спожиту електричну енергію, із встановленням терміну позовної давності щодо її стягнення у 3 (три) роки.

Керуючись положеннями пункту 10 комерційної пропозиції та положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу з 16.04.2022 по 31.03.2025 пеню у розмірі 443 384,69 грн, 3% річних у розмірі 34 432,50 грн та за період з травня 2022 року по лютий 2025 року інфляційні втрати у розмірі 137 587,69 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, заснованими на договорі, та стосуються прав та обов`язків щодо надання послуг з постачання електричної енергії. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої вважає свої права порушеними з причин неоплати відповідачем вартості поставленої електроенергії .

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з нормами статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з положеннями пункту 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакціїї чинній на момент укладення договору), електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно до приписів пункту 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з нормами пункту 4.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу.

Станом на день подання позову відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 401 971,66 грн.

Відповідач під час розгляду справи в суді будь-яких заперечень з приводу спожитої електричної енергії не висловив. Докази сплати вказаної заборгованості до суду не подав.

З урахуванням наведених норм права, обставин справи, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 401 971,66 грн, оскільки такі вимоги підтверджені матеріалами справи, зокрема описаними вище доказами.

Згідно з умовами пункту 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, його додатками та чинним законодавством.

Відповідно до пункту 10 комерційної пропозиції від 10.12.2020, що є додатком № 2 до договору, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу враховуючи день фактичної оплати. При цьому, пеня нараховується за весь період заборгованості її виникнення, починаючи з першого дня наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за спожиту електричну енергію, із встановленням терміну позовної давності щодо її стягнення у 3 (три) роки.

Керуючись положеннями пункту 10 комерційної пропозиції позивач за період з 16.04.2022 по 31.03.2025 нарахував пеню у розмірі 443 384,69 грн.

Законом від 24.02.2022 № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому, Законами від 15.03.2022 №2119-ІХ, від 21.04.2022 №02212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 15.08.2022 №2500-IX, від 16.11.2022 №2738-IX, від 07.02.2023 №2915-IX, від 02.05.2023 №3057-IX, від 27.07.2023 №3275-IX, від 08.11.2023 №3429-IX, від 06.02.2024 №3564-IX, від 08.05.2024 №3684-IX, від 23.07.2024 № 3891-IX, від 29.10.2024 № 4024-IX, від 15.01.2025 № 4220-IX, від 16.04.2025 № 4356-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затверджено укази Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Відповідно до ст. 1 Закону "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

НКРЕКП прийнято Постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 №332.

Згідно з пп. 16 п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Судом встановлено, що у справі № 918/291/25 спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 дійшла висновків, що пп. 16 п.1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії".

При цьому, рішення НКРЕКП щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам ЦК та ГК про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що НКРЕКП в силу Закону наділена повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила, що такі рішення НКРЕКП не скасовують встановлену нормами ЦК та ГК відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк НКРЕКП, яка наділена повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих їй Законом повноважень тимчасово зупинила нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з ЦК та ГК, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до ст.66 Закону "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями ст.179 ГК, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Враховуючи приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені, починаючи з 24.02.2022.

Тому у задоволенні позову в частині заявленої до стягнення пені у розмірі 443 384,69 грн суд відмовляє.

Згідно з правилами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 34 432,50 грн та за період з травня 2022 року по лютий 2025 року інфляційні втрати у розмірі 137 587,69 грн.

Наданий позивачем розрахунок (в тому числі розрахунок інфляційних втрат, поданий разом з клопотання від 16.06.2025) судом перевірено, визнано законним та обґрунтованим.

Відповідно до приписів частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 401 971,66 грн, 3% річних у розмірі 34 432,50 грн, інфляційних втрат у розмірі 137 587,69 грн підлягають задоволенню. В частині стягнення 443 384,69 грн пені суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та підлягає стягненню з відповідача у розмірі 6 887,90 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Компас-Агро" (33024, м. Рівне, вул.Вербова, 2, кв. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 71-Б, ) 401 971 (чотириста одну тисячу дев`ятсот сімдесят одну) грн 66 коп заборгованості за спожиту електричну енергію, 34 432 (тридцять чотири тисячі чотириста тридцять дві) грн 50 коп 3 % річних, 137 587 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 69 коп інфляційних втрат та 6 887 (шість тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн 90 коп судового збору.

3. В частині стягнення 443 384,69 грн пені відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 18 червня 2025 року.

Суддя А.І.Мовчун