ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

16 червня 2025 року Справа № 904/1884/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, Чернігівська, обл., 14005 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг, вул. Мандриківська, 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49600 ()

про стягнення коштів в сумі 23 910, 80 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг (вул. Мандриківська, 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49600) кошти за невикористані скретч-картки на загальну суму 23 910, 80 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

14.09.2022 року між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг (продавець) укладено договір № СК166/277/182 від 14.09.2022, відповідно до умов якого відповідач приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов укладеного договору поставки, а саме відповідачем не поставлено товар (неможливість позивача скористатися скретч-картками на пальне, в зв`язку з відсутністю палива на АЗС відповідача).

Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару (заправки автотранспорту позивача), а також невиконання зобов`язання з повернення сплачених коштів за невикористані скретч-картки, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення коштів в сумі 23 910, 80 грн. (вартість товару, який фактично оплачено, але не отримано позивачем).

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 629, 655, 662, 664, 670, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг про стягнення 23 910, 80 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Миколаївської області.

11.06.2025 матеріали справи № 904/1884/25 надійшли до Господарського суду Миколаївської області.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, №235/2025 від 15.04.2025 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що позивачем в позовній заяві зазначено відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг () та зазначено місцезнаходження останнього: вул. Мандриківська, 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49600.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом () в державному реєстрі містились відомості про юридичну особу:

- станом на 30.04.2025: Товариство з обмеженою відповідальністю Фішрок з місцезнаходженням: пр. Героїв України, 9 Р, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54000;

- станом на 16.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг з місцезнаходженням: вул. Мандриківська, 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49600.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Як вбачається з доданого до позовної заяви договору № СК166/277/182 від 14.09.2022 сторонами не врегульовано питання щодо місця виконання договору.

Пунктом 9.2 договору сторони погодили, що у разі якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до законодавства України.

Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи повинна визначатись за загальними правилами підсудності.

За приписами Глави 2 "Юрисдикція" Розділу І ГПК України юрисдикція справ визначається за предметними і суб`єктними ознаками та за територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 30 ГПК України). Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі (договірної підсудності) названим Кодексом не передбачено.

Враховуючи, що положеннями ГПК України не передбачено визначення договірної підсудності справ господарським судам, зобов`язання зі стягнення заборгованості не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 5 ст. 29 ГПК України), враховуючи те, що за ідентифікаційним кодом () згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменуванням та місцезнаходженням юридичної особи є Товариство з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг, вул. Мандриківська, 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49600, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів справи № 904/1884/25 за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Дніпропетровської області.

Судом також враховано наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 31 ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Дніпропетровської області, оскільки питання належності справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) встановлюється судом на момент відкриття провадження у справі, станом на 16.06.2025 провадження у даній справі не відкрито та на час вирішення питання про відкриття провадження у справі справа підсудна Господарському суду Дніпропетровської області за загальними правилами підсудності, оскільки місцезнаходженням відповідача є м. Дніпро. Отже, Господарський суд Миколаївської області не має правових підстав для прийняття справи до провадження та відкриття провадження у даній справі.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 29-31, 232-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Передати матеріали справи № 904/1884/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг () про стягнення заборгованості у розмірі 23 910, 80 грн. за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, 49027).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Олейняш