ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 903/910/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

секретаря судового засідання - Салівонського С. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Громадської організації "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 (колегія суддів: Крейбух О. Г., Юрчук М. І., Тимошенко О. М.) та рішення Господарського суду Волинської області від 10.01.2024 (суддя Дем`як В. М.) у справі

за позовом Міністерства юстиції України до відповідачів: 1) Громадської організації "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України"; 2) Волинської обласної організації Комуністичної партії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Комуністична партія України про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації прав,

за участі: представника позивача - Даруги В. О.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Міністерство юстиції України звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Громадської організації "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" (далі - Громадська організація) та Волинської обласної організації Комуністичної партії України, в якому просило:

- визнати недійсним договір дарування нерухомого майна частини приміщення гуртожитку загальною площею 270,1 кв. м, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 1, приміщення 15-1-15-19, укладений 23.12.2014 між Волинською обласною організацією Комуністичної партії України та Громадською організацією, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кушнір С. Є. та зареєстрований за № 1452;

- скасувати державну реєстрацію прав Громадської організації на нерухоме майно, розташоване за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 1, приміщення 15-1-15-19, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір дарування від 23.12.2014 є фіктивним, оскільки сторони при його укладанні знали заздалегідь, що він не буде виконаний, а його укладання спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна Комуністичної партії України, діяльність якої заборонена на підставі рішення суду, у державну власність.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 23.12.2014 між Волинською обласною організацією Комуністичної партії України (дарувальник) та Громадською організацією "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" (обдаровуваний) укладений договір дарування приміщення, за умовами якого Волинська обласна організація Комуністичної партії України передає (дарує) майно у власність Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" безоплатно.

4. Майно, що дарується за даним договором, складається із частини приміщення гуртожитку літ. А-6, загальною площею 270,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 1, та складається з приміщень 15-1-15-19, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

5. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.08.2023 № 342888019 право власності на спірне майно зареєстровано за Громадською організацією.

6. Судами встановлено, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання "Свобода", Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації "Воля-Громада-Козацтво", Української республіканської партії, Борківського Віктора Вікторовича, за участю Офісу Генерального прокурора про заборону діяльності політичної партії.

7. Вказаним рішенням заборонено діяльність Комуністичної партії України у зв`язку з порушенням статті 5 Закону України "Про політичні партії в Україні", передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

8. Судами також установлено, що укладання договору дарування від 23.12.2014 між Волинською обласною організацією Комуністичної партії України та Громадською організацією відбулося після відкриття 11.07.2014 провадження у справі № 826/9751/14.

9. Крім того, із наявних матеріалів справи також слідує, що набувачем за спірним договором дарування стала Громадська організація (м. Луцьк, вул. Ковельська, 1, ), керівником якої є Кононець Наталія Андріївна, та яка згідно з відомостями з Єдиного реєстру громадських формувань є членом керівних органів Луцької районної організації Комуністичної партії України ().

10. З матеріалів справи також вбачається, що місце реєстрації Луцької районної організації Комуністичної партії України, Волинської обласної організації Комуністичної партії України та Громадської організації співпадає з місцезнаходженням спірного майна.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

11. 10.01.2024 Господарський суд Волинської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024, повний текст якої складений 25.04.2024, про задоволення позову.

12. Судові рішення мотивовані тим, що спірний договір дарування не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, тобто є фіктивним правочином, про що свідчить наступне:

- відповідач-2 відчужив майно після пред`явлення до нього позову про заборону діяльності Комуністичної партії України;

- майно відчужене на підставі безоплатного договору;

- майно відчужене на користь юридичної особи, керівником якої на момент відчуження майна був член керівних органів Комуністичної партії України;

- пов`язаність осіб правочину та спільну реалізацію ними волевиявлення на використання правочину з укладання договору дарування виключно з метою уникнення звернення стягнення на майно другого відповідача внаслідок заборони діяльності його партії за рішенням суду.

13. При цьому, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про пов`язаність сторін договору, зазначивши, що Кононець Н. А. одночасно є керівником Громадської організації та членом керівних органів Луцької районної організації Комуністичної партії України

14. За наведеного суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання спірного договору дарування недійсним та про скасування державної реєстрації права власності відповідача-1 на спірне нерухоме майно.

Короткий зміст касаційної скарги

15. У касаційній скарзі Громадська організація просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

16. Підставою для касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на ухваленні судами попередніх інстанцій оскаржуваних судових рішень без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/3938/18, постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц (пункт 154).

17. Узагальнено доводи скаржника зводяться до того, що:

- суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що спірне нерухоме майно було відчужене з метою уникнення його передачі у державну власність у разі задоволення позову про заборону діяльності Комуністичної партії України та застосування відповідних наслідків такої заборони;

- станом на момент подання позову про заборону діяльності Комуністичної партії України та укладення спірного правочину заборона діяльності політичної партії не мала таких правових наслідків, як перехід майна партії у власність держави, оскільки ці наслідки були запроваджені лише через 8 років після пред`явлення позову на підставі Закону України від 03.05.2022 № 2243-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони політичних партій";

- зазначені обставини (відсутність правових наслідків у вигляді передачі майна політичної партії у власність держави; значний проміжок часу між поданням такого позову та укладенням оспорюваних правочину) знівельовує правовий і причинно-наслідковий зв`язок між поданням такого позову саме з метою уникнення конфіскації майна партії у зв`язку із забороною її діяльності;

- стороною правочину є не Луцька районна організація Комуністичної партії України, а Волинська обласна організації Комуністичної партії України, які є різними юридичними особами, а тому висновки судів попередніх інстанцій про пов`язаність сторін договору дарування є помилковими.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

18. У відзиві на касаційну скаргу Міністерство юстиції України просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, наполягаючи на дотриманні судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, а також наведених у касаційній скарзі висновків Верховного Суду.

19. Позивач вказує про наявність у Міністерства юстиції України порушеного права, про належність та ефективність обраного позивачем способу захисту прав, а також про наявність ознак фіктивності спірного договору дарування.

Позиція Верховного Суду

20. Як убачається з матеріалів справи, причиною виникнення цього судового спору стало питання щодо наявності або відсутності підстав для визнання договору дарування від 23.12.2014 недійсним з огляду на його вчинення сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином (фіктивний правочин).

21. Верховний Суд звертає увагу на те, що за обставинами справи, що розглядається, правильна кваліфікація судами правової природи спірного договору, а також визначення належного способу захисту права має вирішальне значення для прийняття рішення щодо обґрунтованості позовних вимог та можливості їх задоволення.

22. Так, для захисту інтересів держави Міністерство юстиції України просить визнати недійсним спірний договір дарування та скасувати державну реєстрацію прав Громадської організації на спірне нерухоме майно. Міністерство юстиції України зазначає, що з метою захисту порушеного інтересу держави обрало спосіб захисту, передбачений пунктом 4 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки вважає, що це відновить становище, яке існувало до порушення. Як на правову підставу позову позивач посилається на статті 203, 215 та 234 ЦК України.

23. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що у 2014 році Міністерство юстиції України звернулося до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку з порушенням партією статті 5 Закону України "Про політичні партії в Україні", чинної на момент подання позовної заяви.

24. Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, позов Міністерства юстиції України задоволено. Заборонено діяльність Комуністичної партії України. Передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

25. Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 № 896 (далі - Порядок № 896) після набрання законної сили рішенням суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, Мін`юст вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст.

26. Міністерство юстиції України зауважило, що за результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що після відкриття 11.07.2014 судом провадження в адміністративній справі про заборону Комуністичної партії України, стосовно об`єктів нерухомого майна та земельних ділянок, які належали Комуністичній партії України та її структурним утворенням на праві власності було вчинено ряд договорів дарування об`єктів нерухомості. Зокрема, Волинською обласною організацією Комуністичної партії України відчужено й спірне нерухоме майно на підставі спірного договору дарування.

27. Набувачем спірного нерухомого майна стала Громадська організація, керівником та представником якої була Кононець Наталія Андріївна.

28. Водночас відповідно до відомостей з Єдиного реєстру громадських формувань Кононець Наталія Андріївна є також членом керівних органів Луцької районної організації Комуністичної партії України.

29. Укладення спірного договору, за твердженнями позивача, пов`язане з протиправною діяльністю політичної партії та має на меті уникнення передачі майна у власність держави.

30. Відповідно до частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

31. У контексті наведеного колегія суддів звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.04.2025 у справі № 924/971/23 (прийнятої після подання касаційної скарги та до розгляду якої зупинялося провадження у цій справі), де переглядалась постанова апеляційного суду, якою задоволено позовні вимоги Міністерства юстиції України до Благодійної організації "Благодійний фонд "Відродження Хмельниччини", Комуністичної партії України про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації.

32. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 924/971/23 виснувала, що Мін`юст є державним органом, наділеним повноваженнями на звернення до суду із цим позовом в інтересах держави як орган, на який покладено повноваження щодо вжиття заходів з розшуку майна забороненої політичної партії, складення та затвердження переліку майна політичної партії, переданого у власність держави (пункт 116).

33. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 924/971/23 констатувала, що спірний договір дарування є нікчемним на підставі приписів частин першої, другої статті 228 ЦК України як такий, що порушує публічний порядок (пункт 188), а належним та ефективним способом захисту порушеного права держави у цій справі є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (пункти 196, 269).

34. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що нікчемний правочин є недійсним уже в момент свого вчинення (ab initio) і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто ні для кого не зумовлює переходу / набуття / зміни / встановлення / припинення прав. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (подібний висновок міститься й у пункті 8.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16, у якому зазначено, що правочин є нікчемним з моменту його вчинення незалежно від пред`явлення позову про визнання його недійсним і бажання сторін; бажання сторін про визнання його дійсним до уваги не беруться, оскільки такий правочин суперечить нормам закону).

35. При цьому Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що в силу абзаців другого, третього частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скасування державної реєстрації прав БФ "Відродження Хмельниччини" на спірне нерухоме майно призведе до державної реєстрації набуття прав Комуністичної партії України на таке нерухоме майно. Державна реєстрація прав на майно за Комуністичною партією України за наслідками скасування реєстрації права БФ "Відродження Хмельниччини" підтверджує повернення майна попередньому власнику задля забезпечення реалізації процедури передачі такого майна державі (пункти 199- 201).

36. Щодо правомірності втручання держави у право власності відповідача-2, то Велика Палата Верховного Суду констатувала, що таке втручання з урахуванням установлених фактичних обставин цієї справи нерозривно пов`язане з протиправною діяльністю Комуністичної партії України та вчиненням сторонами правочину, який суперечить публічному порядку (стаття 228 ЦК України). Оскільки обмеження прав політичної партії на володіння, користування та розпорядження майном прямо закріплені в національному законодавстві, а договір дарування спірного нерухомого майна кваліфікований судом як нікчемний на підставі частини першої статті 228 ЦК України, то Велика Палата Верховного Суду констатує дотримання в цій справі критерію законності втручання держави у право власності БФ "Відродження Хмельниччини" (пункти 237, 239). З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає втручання держави у право на майно правомірним.

37. Колегія суддів враховує вищезазначені висновки Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини четвертої статті 236 ГПК України, а також обставин того, що правовідносини у справах є подібними за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

38. Враховуючи те, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (а саме, в частині визнання договору дарування недійсним) не відповідають висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 924/971/23 щодо нікчемності такого правочину, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні позовної вимоги про визнання договору дарування недійсним слід відмовити, адже такий правочин є нікчемним, що виключає необхідність подальшого визнання його недійсним в судовому порядку.

39. Разом з цим, оскільки скасування державної реєстрації прав Громадської організації на спірне нерухоме майно призведе до державної реєстрації набуття прав Комуністичної партії України на таке нерухоме майно, тобто призведе до повернення майна попередньому власнику задля забезпечення реалізації процедури передачі такого майна державі, позовні вимоги про скасування державної реєстрації підлягають задоволенню.

40. З цих підстав касаційна скарга у справі, що переглядається, повинна бути задоволена частково.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

42. Статтею 311 ГПК України встановлено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Судові витрати

43. Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

44. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають під час виконання договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

45. Оскільки за результатами касаційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині вимоги про скасування державної реєстрації змінено, викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, а в частині іншої вимоги - судові рішення скасовано та прийнято нове рішення про відмову в її задоволенні, тому відповідно до приписів статті 129 ГПК України витрати позивача зі сплати судового збору за вимогу про скасування державної реєстрації прав Громадської організації на спірне нерухоме майно покладаються судом на відповідачів 1, 2 у рівних частинах. Витрати позивача зі сплати судового збору за вимогу про визнання недійсним договору дарування нежитлового приміщення покладаються на позивача з огляду на відмову у задоволенні такої вимоги.

46. Отже, на користь Міністерства юстиції України мають бути стягнуті витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при поданні позовної заяви до суду, у розмірі 2 684,00 грн (в частині вимоги про скасування державної реєстрації) та витрати зі сплати судового збору за звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 1 342,00 грн.

47. У зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги на користь Громадської організації з Міністерства юстиції України варто стягнути 5 368,00 грн (витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги) та 4 026,00 грн (витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Громадської організації "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 та рішення Господарського суду Волинської області від 10.01.2024 у справі № 903/910/23: в частині позовних вимог про визнання недійсним договору дарування скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові; в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації - змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, а в решті - залишити без змін.

3. Стягнути з Громадської організації "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" () на користь Міністерства юстиції України () 2 013,00 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору в суді першої інстанції.

4. Стягнути з Волинської обласної організації Комуністичної партії України () на користь Міністерства юстиції України () 2 013,00 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору в суді першої інстанції.

5. Стягнути з Міністерства юстиції України () на користь Громадської організації "Волинське відділення Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України" () 5 368,00 грн судових витрат за подання касаційної скарги та 4 026,00 грн судових витрат за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Волинської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач