ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 червня 2025 року Справа № 903/45/23 (903/44/23)

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 1340256,00 грн,

в межах справи №903/44/23

за заявою фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України"

про банкрутство,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Кондратюк В. В., адвокат, ордер серія АС № 1133674 від 27.03.2025;

від відповідача: н/з.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: 9 січня 2023 року фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про відшкодування вартості виконаних робіт у розмірі 1340256,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ДП "ДГ "Перше Травня" ухиляється відшкодувати вартість наданих позивачем послуг за договором, який визнано судом недійсним. Оскільки відповідач за виконані роботи та будівельні матеріали не розрахувалося з ФОП Масаловим С.М., а договір будівельного підряду визнано судом недійсним, то згідно зі ст. 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима за цінами, які існують на момент відшкодування. ФОП Масалов С.М. зазначив, що він частково виконав роботи згідно з договором з капітального ремонту адмінприміщення ДП "ДГ "Перше травня" в с. Копачівка.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 15.05.2023 відмовлено у задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.03.2024 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича задоволено частково; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 та рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2023 у справі №903/45/23(903/44/23) скасовано; справу №903/45/23(903/44/23) передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 справу розподілено судді Вороняку А. С..

Ухвалою суду від 08.04.2024 справу №903/45/23(903/44/23) за позовом фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про відшкодування вартості виконаних робіт у розмірі 1340256,00 грн прийнято до провадження; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 23.04.2024; запропоновано сторонам по справі надати суду пояснення в строк до 17.04.2024 щодо заявлених позовних вимог з врахуванням вказівок викладених в постанові Верховного Суду від 11.03.2024, а саме на предмет реальності виконання будівельних робіт (у випадку реальності щодо вартості та об`єму виконаних робіт).

У судовому засіданні 23.04.2024 оголошено перерву до 14.05.2024.

23.04.2024 відповідач через систему Електронний суд подав клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, проведення якої просить доручити судовому експерту Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-експерт (пр. Волі, 56, м.Луцьк, 43000) Омельчук Стефанії Миколаївні. На вирішення експерта просить поставити питання: Яка вартість будівельних робіт по об`єкту "Капітальний ремонту адмінприміщення ДП "ДГ "Перше травня в с. Копачівка ", виконаних фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем згідно з Договором Договір будівельного підряду №008 від 17.09.2019 та додаткову угоду до Договору будівельного підряду №008, укладені між ДП "ДГ "Перше травня" та ФОП Масаловим С.М.? Витрати з оплати вартості проведення судової експертизи просить покласти на позивача та відповідача в рівних частина.

14.05.2024 позивач через систему Електронний суд подав клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості ознайомитись із клопотання відповідача про призначення судової експертизи, оскільки станом на 14.05.2024 дане клопотанням позивачем отримано не було. Дане клопотання з додатками долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 14.05.2024 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання відкладено на 21.05.2024.

21.05.2024 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення на клопотання про призначення судової експертизи в яких просить доручити проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі №903/45/23(903/44/23) Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Червоного Хреста, 16, м.Луцьк, Волинська область, 43000), на вирішення експерта поставити питання: Яка станом на поточну дату вартість та об`єм фактично виконаних робіт, з урахуванням вартості робіт та матеріалів, проведеного ФОП Масаловим С. М. капітального ремонту адмінприміщення, розташованого за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, с. Копачівка, вул. Першотравнева,буд.46, на підставі договору будівельного підряду №008 від 17.09.2019 року, укладеного між ФОП Масаловим С.М. та ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської ДСГДС ІК НААН України"?. Дане пояснення долучено до матеріалів справи.

21.05.2024 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача, також уточнив питання, яке слід поставити на вирішення експерта, а саме: Яка вартість та об`єм фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту "Капітальний ремонту адмінприміщення ДП "ДГ "Перше травня в с. Копачівка ", виконаних фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем згідно з Договором Договір будівельного підряду №008 від 17.09.2019 та додаткову угоду до Договору будівельного підряду №008, укладені між ДП "ДГ "Перше травня" та ФОП Масаловим С.М.?. Дане клопотання з додатками долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.05.2024 клопотання Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про призначення судової експертизи задоволено частково; призначено по справі № 903/45/23(903/44/23) судову експертизу; проведення експертизи доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення експертизи поставлено таке питання: 1. Яка вартість та об`єм фактично виконаних фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем робіт і витрат, за цінами, які існували станом на 09 січня 2023 року по капітальному ремонту адмінприміщення Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" по вул. Першотравнева, 46, с. Копачівка, Луцького району Волинської області, згідно з договором будівельного підряду №008 від 17.09.2019 та додатковою угодою до договору будівельного підряду №008 від 2019 року, укладені між Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України () та фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем (ІПН НОМЕР_1 )?; на час проведення експертизи провадження у справі № 903/45/23(903/44/23) зупинено.

26.02.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 716/15/вих.-25/ЛЕП від 23.01.2025 з повідомленням про направлення висновку експерта № 3898 від 23.01.2025.

Ухвалою суду від 10.03.2025 провадження у справі № 903/45/23 поновлено з 01.04.2025; підготовче засідання призначено на 01.04.2025.

01.04.2025 позивач через систему Електронний суд подав клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, оскільки не може забезпечити явку свого представника в дане судове засідання, через зайнятість останнього в іншому судовому засіданні. Дане клопотання долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 01.04.2025 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 08.04.2025.

08.04.2025 відповідач через систему Електронний суд подав заперечення щодо висновку експерта. При цьому вказує, що висновок експерта № 3898 від 23.01.2025 є недопустимим доказом оскільки складений з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства Юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) (далі- Інструкція) та інших нормативних документів. Звертає увагу суду, що в резолютивній частині висновку експерта зазначено про імовірну вартість робіт і витрат, за цінами, які існували станом на 01 січня 2023 року, отже, висновок експерта зроблено як припущення, а не факт, а фактичні обставини справи не можуть встановлюватись на припущеннях. Дані заперечення з додатками долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 08.04.2025 представники сторін заявили усні клопотання про виклик у судове засідання судового експерта Любов Посікан для надання усних пояснень щодо її висновку, також не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

У судовому засіданні 08.04.2025 суд, на виконання вимог ст. 195 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), враховуючи строки розгляду справи, постановив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.04.2025 з викликом судового експерта.

Ухвалою суду від 08.04.2025 постановлено викликати судового експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України Любов Посікан у судове засідання 29.04.2025 на 14.30 год, для роз`яснення висновку № 3898 від 23.01.2025 і відповіді на питання суду та учасників справи; повідомлено сторони та експерта про те, що розгляд справи по суті відбудеться 29.04.2025.

21.04.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 3474/15/вих.-25/ЛЕП від 14.04.2025 з повідомленням про неможливість забезпечити явку судового експерта в судове засідання 29.04.2025, оскільки Любов Посікан перебуває на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Даний лист долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 29.04.2025 повторно викликано судового експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України Любов Посікан у судове засідання 13.05.2025 на 15.30 год, для роз`яснення висновку № 3898 від 23.01.2025 і відповіді на питання суду та учасників справи; повідомлено сторони та експерта про те, що розгляд справи по суті відбудеться 13.05.2025.

06.05.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 4049/15/вих.-25/ЛЕП від 01.05.2025 з повідомленням про неможливість забезпечити явку судового експерта в судове засідання 13.05.2025, оскільки Любов Посікан перебуває на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Даний лист долучено до матеріалів справи.

13.05.2025 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про відкладення розгляду спору по суті, оскільки попередній представник Мартинюк О. М. подав заяву про припинення повноважень, як представника і на даний час відповідачем ще не укладено договір з новим представником. Дана заява з додатками долучена до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 13.05.2025 викликано (втретє) судового експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України Любов Посікан у судове засідання 27.05.2025 на 12.30 год, для роз`яснення висновку № 3898 від 23.01.2025 і відповіді на питання суду та учасників справи; повідомлено сторони та експерта про те, що розгляд справи по суті відбудеться 27.05.2025.

26.05.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 4610/15/вих.-25/ЛЕП від 19.05.2025 з повідомленням про неможливість забезпечити явку судового експерта в судове засідання 27.05.2025, оскільки Любов Посікан перебуває на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Даний лист долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 27.05.2025 викликано судового експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України Любов Посікан у судове засідання 11.06.2025 на 15.30 год, для роз`яснення висновку № 3898 від 23.01.2025 і відповіді на питання суду та учасників справи; повідомлено сторони та експерта про те, що розгляд справи по суті відбудеться 11.06.2025.

10.06.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 5038/15/вих.-25/ЛЕП від 03.06.2025 з повідомленням про неможливість забезпечити явку судового експерта в судове засідання 11.06.2025, оскільки Любов Посікан перебуває на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Даний лист долучено до матеріалів справи.

11.06.2025 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про призначення додаткової експертизи, оскільки висновком експерта № 3898 від 23.01.2025 визначено вартість робіт і витрат по капітальному ремонту станом на 09.01.2023 року, в той час як позивач вважає, що вартість робіт і витрат по капітальному ремонту має бути визначена станом на день проведення експертизи.

Щодо клопотання позивача про призначення додаткової експертизи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст. 185 ГПК України підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1ст. 113 ГПК України).

У судовому засіданні 08.04.2025 суд постановив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.04.2025 з викликом судового експерта.

Положеннями частини 2 статті 118 ГПК України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що підготовче провадження, за погодженням сторін, було закрито судом ще 08.04.2025, а питання про призначення у справі судової експертизи вирішується саме в підготовчому провадженні, суд, в порядку ч. 2 ст. 118 ГПК України, залишає без розгляду клопотання позивач про призначення додаткової експертизи.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що вважає за можливе проводити розгляд справи по суті без заслуховування пояснень експерта, який не зміг прибути в судове засідання на виклик суду, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча вчасно та належно був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду від 27.05.2025) в його електронний кабінет 30.05.2025.

Експерт у судове засідання не з`явився, як причину неявки суду повідомили про тимчасову непрацездатність, належно був повідомлений про час та місце судового засідання.

За визначенням п. 2, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача та за бажанням позивача судового експерта(який неодноразово судом викликався, проте тривалий час відсутній через тимчасову непрацездатність).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

17.09.2019 між ФОП Масаловим С.М. (підрядник) та ДП "ДГ "Перше травня" (замовник) укладений договір будівельного підряду №008 (далі договір будівельного підряду).

Згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору будівельного підряду, замовник замовляє, а підрядник зобов`язується виконати капітальний ремонт адмінприміщення в с. Копачівка відповідно до умов договору. Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією. Відповідно до вартості інвестиційного кошторису, роботи виконуються із матеріалів та обладнання замовника, за винятком тих матеріалів, які за згодою двох сторін надає підрядник, в об`ємах, що не перевищують загальну суму договору.

Вартість робіт відповідно до Договору будівельного підряду визначалася за динамічною договірною ціною та становила 1615075,00 грн без ПДВ.

Замовник за виконані роботи та будівельні матеріали не розрахувався.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.08.2021 у справі №903/279/21 визнано недійсним Договір будівельного підряду №008 від 17.09.2019 та додаткову угоду до Договору будівельного підряду №008, укладені між ДП "ДГ "Перше травня" та ФОП Масаловим С.М.

Позивач зазначав, що оскільки замовник за виконані роботи та будівельні матеріали не розрахувався, а договір будівельного підряду визнано недійсним, підрядником було складено акти приймання виконаних у 2019-2020 роках будівельних робіт та використаних будівельних матеріалів під час капітального ремонту адмінприміщення ДП ДГ "Перше травня" за середньозваженими цінами із загальнодоступних джерел станом на жовтень 2022 року на загальну суму 1 340 256,00 грн.

14.12.2022 акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) у двох примірниках листом були надіслані відповідачу для підписання, однак повернулися у зв`язку із відмовою останнього в отриманні відправлення.

Звертаючись із позовом до суду позивач посилався на правові наслідки недійсності правочину згідно ст. 216 ЦК України (реституцію) та обов`язок ДП "ДГ "Перше травня" ВДСГДС Інституту картоплярства НААН України відшкодувати позивачу вартість того, що підприємство одержало за укладеним між сторонами договором, який визнано недійсним, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд вважає за необхідне зауважити на тому, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно із ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Суд звертає увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Суд незалежно від наявності посилання сторін вирішує, які норми права повинні застосовуватися для вирішення спору, при цьому сторони не зобов`язані доказувати в суді наявність та необхідність застосування певної норми до спірних правовідносин.

У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (такий висновок викладено в п. 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15).

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Отже, застосування судом тих норм, що фактично регулюють спірні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту або до порушення ч. 1 ст. 14 ГПК України, який передбачає обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності.

Враховуючи, що укладений між сторонами Договір будівельного підряду №008 від 17.09.2019 є недійсним та не породжує правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо відшкодування вартості того, що одержано за недійсним правочином, має визначатися за цінами, які існують на момент відшкодування, що відповідає приписам ст.ст. 216, 1212 ЦК України.

Згідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, п.п. 91, 96 Загальних умов, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом про виконані роботи, підписаним обома сторонами, що є підставою для проведення остаточних розрахунків між ними.

Пунктами 99, 100 Загальних умов передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

При визначенні вартості виконаних робіт і проведення взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів" Акт приймання виконаних будівельних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форма №КБ-3) ( п.6.4.2 Національного стандарту "Правила визначення вартості будівництва" ДСТУ БД.1.1-1:2013 затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України від 05.07.2013 року № 293).

Отже, безумовною підставою для здійснення розрахунків в даному випадку є акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3).

Акти виконаних робіт згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 даного Закону, такі акти є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Частиною 2 вищезазначеної статті Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) назву підприємства, від імені якого складено документ; 4) зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження виду та обсягу виконаних підрядних робіт у 2019-2020 році ФОП Масаловим С.М., позивач надав суду 11 актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в, підписані 05.12.2022 лише зі сторони підрядника - ФОП Масаловим О.М., однак господарський суд не може вважати такі докази достовірними на підтвердження виконання підрядником спірних будівельних робіт, оскільки акти не підписані замовником та не засвідчують прийняття таких робіт уповноваженою особою відповідача.

Разом з цим, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Об`єднана Палата КГС ВС у постанові від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21 визначила, що основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/ виконання робіт), а не первинні документи.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у п.57 постанови від 11.03.2024 зазначив, що у разі обґрунтованих сумнівів щодо вартості та об`єму виконаних позивачем робіт, господарські суди попередніх інстанцій не були позбавлені можливості в порядку ст. 99 ГПК України з власної ініціативи розглянути питання щодо призначення відповідної судової експертизи, проте, цим правом не скористалися.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою суду від 21.05.2025 судом, з метою визначення реальності проведення робіт та їх вартості, було призначено судову експертизу проведення якої було доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

26.02.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 716/15/вих.-25/ЛЕП від 23.01.2025 з повідомленням про направлення висновку експерта № 3898 від 23.01.2025.

Відповідно до висновку експерта № 3898 від 23.01.2025 вартість робіт і витрат, за цінами, які існували станом на 01 січня 2023 року по капітальному ремонту адмінприміщення Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" по вул. Першотравнева, 46, с. Копачівка, Луцького району Волинської області, згідно з договором будівельного підряду №008 від 17.09.2019 та додатковою угодою до договору будівельного підряду №008 від 2019 року, укладені між Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України () та фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем (ІПН НОМЕР_1 ) є імовірною і становить 842437,0 грн.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

У перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ГПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Надаючи оцінку виснову експерта судом враховано, що експертом за результатами візуального обстеження не можливо було встановити обсяги прихованих робіт та фактичні кількості застосованих матеріалів, обсяги таких робіт з капітального ремонту було здійснено відповідно обсягів робіт, зазначених в локальних кошторисах з матеріалів справи.

Крім того, як зазначено експертом у своєму висновку, враховуючи відсутність в локальних кошторисах та актам приймання виконаних будівельних робіт повних реквізитів, а саме найменувань та марок застосованих будівельних матеріалів для встановлення їх поточної вартості визначена вартість є приблизною прогнозованою (імовірною) вартістю.

При визначені вартості будівельних робіт експертом використано базу даних програмного комплексу «Будівельні технології», поточна вартість будівельних матеріалів визначена станом на 01.01.2023 та подальші квартальні дати, при визначені вартості проведених ремонтно-будівельних робіт застосовані показники поточної вартості будівельнизх матеріалів на цю дату.

Судом встановлено, що результат будівельних робіт знаходиться у відповідача, пов`язаний з капітальним ремонтом адмінприміщення ДП "ДГ "Перше травня" в с. Копачівка і повернення його від цієї особи неможливе.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, що відповідач допустив позивача(виконавця) на об`єкт, тим самим надали йому дозвіл на початок робіт, а в подальшому не заперечуючи виконання підрядних робіт позивачем(факт покращення належного відповідачу майна за рахунок позивача) їх не оплатили, реальність виконаних позивачем робіт, неможливості повернення безпідставно отриманого в натурі(ремонт вже виконано), суд приймає до уваги висновок експерта № 3898 від 23.01.2025 як доказ вартості виконаних будівельних робіт, оскільки його імовірність зумовлена лише відсутністю найменувань та марок використаних будівельних матеріалів.

Крім того, відповідно до ст. 101 ГПК України, відповідач мав право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Проте, відповідачем експертний висновок, складений на його замовлення, суду не наданий, а представник відповідача на рівні з позивачем наполягали на призначенні експертизи для визначення реальної вартості виконаних позивачем робіт, оплата варості якої була покладена на сторін в рівних частинах.

Судом також враховано, що у наявному в матеріалах справи відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач, не заперечуючи виконання робіт позивачем, вказував про те, що подані акти не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки відповідач не може підписати повторно складені позивачем у жовтні 2022 року акти виконаних робіт з огляду на тривалий проміжок з часу проведення позивачем робіт, неможливістю встановити обсяги виконаних робіт та витрачених матеріалів зазначених у цих актах, у зв`язку з застосуванням позивачем в актах за 2022 рік завищеного коефіцієнту прибутку, та коефіцієнту впливу умов виконання будівельних робіт та інше.

Однак, відповідач не надав доказів існування у нього іншого розміру заборгованості(вартості безпідставно набутого майна; об`єму виконаних робіт), ніж того, що визначений експертом, та не реалізував право на подання до суду власного контррозрахунку.

Також в матеріалах справи містяться пояснення розпорядника майна відповідача, який в повному обсязі визнав позовні вимоги з огляду на те, що ФОП Масаловим С.М. як підрядником фактично виконані роботи з капітального ремонту приміщення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути 842437,00 грн (вісімсот сорок дві тисячі чотириста тридцять сім гривень 00 коп.) вартості виконаних робіт, в решті позовних вимог слід відмовити через необґрунтованість.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухвалені рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частинами 1, 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

На підтвердження факту звільнення від сплати судового збору позивачем при зверненні до суду з позовом подав копію посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , відповідно до якого позивач, зокрема, є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас частиною 2 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судового збору, задоволено судом частково на суму 842437,00 грн, судовий збір в розмірі 12636,56 грн (842437,00х1,5%), відповідно до норм ч. 2 ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

26.02.2025 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист № 716/15/вих.-25/ЛЕП від 23.01.2025 з повідомленням про направлення висновку експерта № 3898 від 23.01.2025 та актом № 2 здачі-приймання висновку експерта № 3898 на загальну суму 30291,20 грн.

Ухвалою суду від 21.05.2025 оплату вартості експертизи було покладено на сторони в рівних частинах.

Зазначений висновок експерта був врахований судом як докази під час розгляду справи та ухвалення судового рішення відповідно витрати позивача на її проведення є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 9519,98 грн, в іншій частині залишаються за ним.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" (вул.Першотравнева,46, с.Копачівка, Рожищенський район, Волинська область, 45150, ) на користь фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 842437,00 грн (вісімсот сорок дві тисячі чотириста тридцять сім гривень 00 коп.) вартості виконаних робіт, а також 9519,98 грн (дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 98 коп.) витрат за проведення експертизи

3. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" (вул.Першотравнева,46, с.Копачівка, Рожищенський район, Волинська область, 45150, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22030101, код отримувача 38009371, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3003550, код класифікації доходів бюджету 22030101) 12636,56 грн (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість гривень 56 коп.) витрат по сплаті судового збору

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

23.06.2025.

Суддя А. С. Вороняк