номер провадження справи 7/36/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 Справа № 908/560/25

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, за участі секретаря судового засідання Даниленко Віти Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/560/25

за позовом: Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (69002, м.Запоріжжя, вул. Залізнична, 17, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ/умовний код ) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -

позивача: Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (03190, м.Київ, вул. Януша Корчака, буд. 9/12, ідентифікаційний код юридичної особи в ) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 37-В, ідентифікаційний код юридичної особи в )

до відповідача: Фермерського господарства Еталон-2005 (72202, смт Веселе, Мелітопольський район, Запорізька область, вул. Центральна, буд. 187А, кв.6, ідентифікаційний код юридичної особи в )

про стягнення 100 000,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Стешенко В.Є., (в залі суду), Запорізька обласна прокуратура, посвідчення № 0075793 від 01.03.2023

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Процесуальні дії у справі. Процесуальні питання, вирішені судом.

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (документ сформований в системі Електронний суд 07.03.2025, зареєстрований в канцелярії Господарського суду Запорізької області 07.03.2025 за вх. № 612/08-08-07/25) Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства Еталон-2005 про стягнення заборгованості за договором № 49-ФГ-2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 19.12.2017 у сумі 100 000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 07.03.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/560/25 та визначено до розгляду судді Лєскіній І.Є.

Ухвалою суду від 12.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/560/25, яке суд ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.04.2025 о 10 год. 00 хв.

Заступником керівника Мелітопольської окружної прокуратури 17.03.2025 у системі «Електронний суд» сформовано заяву на виконання ухвали суду від 12.03.2025 (зареєстровано в канцелярії суду за вх. №6034/08-08/25 від 18.03.2025).

У судовому засіданні 08.04.2025 брав участь представник прокуратури.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились.

Про дату, час та місце підготовчого засідання позивач повідомлений шляхом направлення ухвали суду до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІКС, що підтверджується відповідною довідкою, наявною в матеріалах справі.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом № 309 від 22.12.2022, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно з указаним Переліком (з урахуванням наступних змін і доповнень) територія Веселивської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області віднесена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України (з 26.02.2022).

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, який набрав чинності 20.03.2025, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, затверджено новий Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Наказ Мінреінтеграції № 309 визнано таким, що втратив чинність.

Разом з цим, відповідно до Переліку, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, територія Веселивської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області також визначена як тимчасово окупована з 26.02.2022 по теперішній час.

Відповідач, з огляду на відсутність зареєстрованого електронного кабінету та реєстрацію місцезнаходження на тимчасово окупованій території (72202, смт Веселе, Мелітопольський район, Запорізька область, вул. Центральна, буд. 187А, кв.6), повідомлявся про дату, час та місце підготовчого засідання в порядку ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Ухвалою суду від 08.04.2025 підготовче засідання відкладено на 29.04.2025 об 11год. 00хв.

Ухвала суду від 08.04.2025 була розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

У системі «Електронний суд» 09.04.2025 від позивача надійшла заява (зареєстрована в канцелярії Господарського суду Запорізької області за вх. № 7688/08-08/25 від 11.04.2025) про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги позивач підтримав повністю та просив суд розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У підготовчому засіданні 29.04.2025 брав участь представник прокуратури.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань процесуального характеру до суду від відповідача не надходило.

У підготовчому засіданні судом розглянуті питання, передбачені частиною 2 ст. 182 ГПК України.

Судом у підготовчому засіданні 29.04.2025 з`ясовано у представника прокуратури, чи про всі обставини повідомлено суд, чи всі докази подані, чи можливо закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

Представник прокуратури зазначив, що ним повідомлено про всі обставини, всі докази надані, не заперечив проти призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.04.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрив підготовче провадження. Розгляд справи по суті призначив на 10.06.2025 о 10год. 00хв.

Ухвала суду від 29.04.2025 була розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

У судовому засіданні 10.06.2025 брав участь представник прокуратури, який підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились.

Відповідач про причини неявки представника у судове засідання 10.06.2025 суд не повідомив.

Згідно з даними підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС відповідач не зареєстрував електронний кабінет.

Місцезнаходження відповідача зареєстровано на тимчасово окупованій території України, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1192295 від 12.03.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Копію ухвали суду від 12.03.2025 про відкриття провадження у справі № 908/560/25 та всі наступні ухвали суду, винесені у даній справі, було розміщено до відома відповідача на сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківками даного сайту.

Отже, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений в порядку ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України.

Відзиву на позов відповідач не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав наявні у справі матеріали достатніми для розгляду справи по суті.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічного засобу відповідно до положень ст. 222 ГПК України.

У судовому засіданні 10.06.2025 справу розглянуто по суті за участю представника прокуратури. Суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позицій учасників справи.

Заступник керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства «Еталон-2005» (далі ФГ «Еталон-2005») про стягнення заборгованості за договором № 49-ФГ-2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 19.12.2017 у сумі 100 000 грн 00 коп.

Як фактичні підстави для звернення з позовом прокурор зазначає таке.

Між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та ФГ «Еталон-2005» 19.12.2017 укладено договір № 49ФГ-2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству. Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, на виконання п. 3.2.1 договору, у безготівковому порядку перераховано на поточний рахунок ФГ «Еталон-2005» грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 321 від 21.12.2017. Відповідач зобов`язання з повернення коштів виконав лише частково, що і стало підставою для пред`явлення позовної заяви до суду про стягнення з відповідача суми неповернутої фінансової підтримки в розмірі 100 000 грн 00 коп.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198, 216, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 30 Бюджетного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 131-1 Конституції України.

Позивач підтримав позицію прокурора, вказавши про це у своїй заяві від 09.04.2025 за вих. № 53-08/52 (зареєстрована в канцелярії суду за вх. № 7688/08-08/25 від 11.04.2025).

Відповідач правами, наданими процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 42, 165, 169 ГПК України, не скористався, відзив на позов, жодних доказів суду не надав, позицію щодо предмету спору не висловив, участі у судових засіданнях не брав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі частини 4 статті 11 ГПК України, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само).

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на формування заперечень з приводу доводів, викладених у позові, не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи процесуальні строки, встановлені для розгляду справи, суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про правовідносини сторін.

Обставини справи, встановлені судом, та докази, що їх підтверджують.

Між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (Укрдержфонд) та ФГ «Еталон-2005» 19.12.2017 укладено договір № 49ФГ-2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству (надалі - договір), який підписано повноважними представниками сторін.

Відповідно до п. 1 договору Український державний фонд підтримки фермерських господарств надає фінансову підтримку на поворотній основі ФГ «Еталон-2005» в сумі 500 000 грн, а ФГ «Еталон-2005» зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути зазначену суму фінансової підтримки у строк та на умовах, що визначені цим договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін (п. 7.1 договору).

На підставі довідки від 06.11.2017 № 49, виданої конкурсною комісією, фінансова підтримка на поворотній основі надається для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, відповідно до «Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1102 (п. 2 договору).

Відповідно до п. 3.2.1 договору, Український державний фонд підтримки фермерських господарств зобов`язаний надати обумовлену договором суму фінансової підтримки у безготівковому порядку шляхом перерахування зазначеної суми платіжним дорученням на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі.

Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, на виконання п. 3.2.1 договору, у безготівковому порядку перераховано на поточний рахунок ФГ «Еталон-2005» грошові кошти у розмірі 500 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №321 від 21.12.2017.

Відтак, Укрдержфонд взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

Згідно з п. 3.4.2 договору ФГ «Еталон-2005» зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) Українському державному фонду підтримки фермерських господарств згідно з встановленим графіком:

- до 01 грудня 2018 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 грудня 2019 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 грудня 2020 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 грудня 2021 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 листопада 2022 року в сумі 100 000 грн.

На виконання договору № 49ФГ-2017 від 19.12.2017, ФГ «Еталон-2005» частково перераховано грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн (25.02.2019 100 000,00 грн, 22.06.2020 70 000,00 грн, 27.07.2020 30 000,00 грн, 14.12.2020 50 000,00 грн, 31.03.2021 10 000,00 грн, 05.05.2021 5 000,00 грн, 16.07.2021 35 000,00 грн та 21.12.2021 100 000,00 грн) на рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, що підтверджується виписками з системи дистанційного обслуговування клієнтів за 25.02.2019, 22.06.2020, 27.07.2020, 14.12.2020, 31.03.2021, 05.05.2021, 16.07.2021 та 21.12.2021, витягом з картки рахунку ФГ «Еталон-2005», розрахунком суми заборгованості з нарахування фінансової підтримки №53-08/18 від 31.01.2025.

Отже, з урахуванням часткового повернення коштів, станом на день подачі позовної заяви до суду сума основного боргу ФГ «Еталон-2005» перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств становить 100 000 грн.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення. Висновки суду.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1102 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам», який був чинний на момент укладення договору (далі Порядок) встановлено, що фінансова підтримка на конкурсних засадах на поворотній основі надається у розмірі, що не перевищує 500 тис. гривень, із забезпеченням виконання зобов`язання щодо повернення бюджетних коштів: новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, - строком від трьох до п`яти років для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності; іншим фермерським господарствам - строком до п`яти років для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва та переробки сільськогосподарської продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових (загальною площею не більш як 125 кв. метрів), для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі для сплати пайових внесків до пайових фондів сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, утворених фермерськими господарствами самостійно або разом з членами особистих селянських господарств, зрошення та меліорації земель.

Відповідно до п. п. 12, 13 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, фермерське господарство несе відповідальність згідно з законодавством за нецільове використання одержаних коштів та своєчасне і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки. Кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідні рахунки Фонду і його регіональних відділень, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України внормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Спірні правовідносини виникли з договору про надання фінансової підтримки фермерському господарству від 19.12.2017 № 49ФГ-2017, який за своєю правовою природою є договором позики.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтями 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 3.4.2 договору відповідач зобов`язаний повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) Українському державному фонду підтримки фермерських господарств згідно з встановленим графіком:

- до 01 грудня 2018 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 грудня 2019 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 грудня 2020 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 грудня 2021 року в сумі 100 000 грн;

- до 01 листопада 2022 року в сумі 100 000 грн.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що фінансова підтримка надається фермерському господарську з кінцевим терміном повернення 01.11.2022 та повертається останнім згідно з встановленим графіком (пункт 3.4.2 договору), крім випадків зміни умов договору та/або розірвання договору Укрдержфондом в односторонньому порядку та вимоги від фермерського господарства дострокового повернення фінансової підтримки.

Адреса реєстрації місцезнаходження відповідача відноситься до тимчасово окупованої території.

Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам» №477 від 30.04.2024 передбачено, що фермерські господарства, виробничі потужності яких станом на 24 лютого 2022 року було розміщено на територіях активних бойових дій (для яких не визначена дата завершення бойових дій), територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначена дата завершення бойових дій), і тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначена дата завершення тимчасової окупації), що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, на дату укладення або пролонгації кредитного договору шляхом пролонгації діючих кредитів, наданих згідно із цим Порядком, на строк не пізніше 31 грудня 2025 року.

Для пролонгації діючих кредитів фермерські господарства подають до Укрдержфонду звернення у довільній формі, в тому числі за допомогою програмних засобів ведення Державного аграрного реєстру, на підставі яких Укрдержфонд протягом 30 днів укладає додаткову угоду.

Разом з цим, відповідно до листа Укрдержфонду №53-4/08 від 07.01.2025 та листа Запорізького відділення Укрдержфонду №53-08/23 від 31.01.2025 від фермерського господарства ФГ «Еталон-2005» жодні заяви щодо настання форс-мажорних обставин та пролонгації договору не надходили, додаткові угоди щодо продовження строку повернення коштів фінансової підтримки не укладалися.

Відтак, строк дії договору позики продовжено не було.

На момент закінчення погодженого договором строку повернення останнього платежу за позикою (01.11.2022) залишок неповернутої позики становив 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання перед позивачем в частині повного та своєчасного повернення грошових коштів, наданих за договором позики.

Щодо повноважень прокурора на здійснення представництво інтересів держави в суді.

У силу положень ч. 3 ст. 4, ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України прокурора наділено правом на звернення до суду та участь у справі в інтересах держави у визначених законом випадках за умови належного обґрунтування порушення інтересів держави та необхідності їх захисту, а також визначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 131-1 Конституції України закріплено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2024 року, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

У частинах 1, 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Системне тлумачення положень ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення її інтересів, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі №925/383/18).

У постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (провадження №12-194гс19) Верховний Суд зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду наведено наступні правові висновки.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 906/982/19.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень інтересів держави необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У законодавстві відсутні визначення поняття «інтерес» та поняття «інтерес держави і суспільства». Законодавство не містить ні орієнтовного переліку сфер, де існують ці державні інтереси, ні критеріїв чи способів їх визначення.

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителів певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 4/166 «Б», «нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він наділений відповідними повноваження для їх захисту інтересів держави, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Згідно з висновками Верховного Суду, наведеними при розгляді інших справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 10.07.2018 у справі №812/1689/16, постанови від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 13.06.2018 у справі №687/379/17-й, від 26.02.2019 у справі №905/803/18, постанова від 16.04.2019 у справі №910/3486/18) нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам до суду не звернувся.

У цій справі прокурор обґрунтував порушення інтересів держави тим, що неповернення до бюджету коштів, наданих на поворотній основі відповідачу, призвело до завдання збитків бюджету, порушення економічних інтересів держави, негативно вплинуло на діяльність Укрдержфонду та реалізацію державної підтримки фермерських господарств.

Суд констатує наявність порушення інтересів держави з огляду на таке.

Згідно з п. 31 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України кредитування бюджету - операції з надання коштів з бюджету на умовах повернення, платності та строковості, внаслідок чого виникають зобов`язання перед бюджетом (надання кредитів з бюджету), та операції з повернення таких коштів до бюджету (повернення кредитів до бюджету). Для цілей цього Кодексу до кредитів з бюджету також належать бюджетні позички та фінансова допомога з бюджету на поворотній основі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 30 Бюджетного Кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині кредитування є повернення кредитів, наданих з державного бюджету фермерським господарствам.

Відповідно до п.3.1 Статуту Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №57 від 01.07.2021, Укрдержфонд створено з метою фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств у встановленому законодавством порядку, а також виконання державних програм підтримки фермерських господарств та інших програм, спрямованих на розвиток агропромислового комплексу України.

Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка є органом, уповноваженим державою виконувати функції з реалізації державної політики щодо державної підтримки становлення і розвитку фермерських господарств (ст. 10 Закону України «Про фермерські господарства»), основним завданням останнього є надання поворотної фінансової допомоги фермерським господарствам.

Відтак, неповернення коштів, наданих ТОВ «Еталон-2005» на підставі договору №49ФГ-2017 від 19.12.2017, призвело до зменшення спеціального фонду Державного бюджету України і, як наслідок, до обмеження можливостей реалізації позивачем наданих йому повноважень щодо фінансової підтримки фермерських господарств.

Органом, уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах, є Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Як вже зазначалось, Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств, діє на основі Статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 57 від 01.07.2021 затверджено Статут Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, до сфери діяльності якого віднесено здійснення заходів та реалізацію програм підтримки фермерських господарств.

Відповідно до п. 4.4 Статуту Укрдержфонд має регіональні відділення в усіх регіонах України.

Положенням про Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженим Наказом Укрдержфонду № 55 від 05.07.2021, до повноважень відділення віднесено, зокрема, участь у реалізації програм з надання фінансової підтримки фермерським господарствам (п. 2.1).

Директор відділення наділений повноваженнями на звернення від імені Укрдержфонду до суду з позовами.

Відповідно до листа Українського державного фонду підтримки фермерських господарств №53-4/08 від 07.01.2025 в Укрдержфонді відсутні кошти для сплати судового збору, у зв`язку з чим останній просить окружну прокуратуру звернутися до суду з позовом про стягнення наявної простроченої заборгованості.

У листі №53-08/23 від 31.01.2025 Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств також просить окружну прокуратуру звернутися з позовом до ФГ «Еталон-2005» щодо стягнення наявної заборгованості за договором.

За таких обставин Укрдержфонд та Запорізьке відділення Укрдержфонду, будучи обізнаними про наявність у відповідача заборгованості за договором, маючи повноваження щодо самостійного звернення до суду із вказаною позовною заявою, не вжили заходів з метою захисту інтересів держави та стягнення з ФГ «Еталон-2005» заборгованості за Договором від 19.12.2017№ 49ФГ-2017 про надання фермерському господарству фінансової підтримки на поворотній основі.

Висновок суду.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ураховуючи вище встановлені обставини, предмет та визначені прокурором підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству №49ФГ-2017 від 19.12.2017 в розмірі 100 000,00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Судовий збір на підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини, шляхом стягнення з останнього на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області 2422,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 13, 14, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «Еталон-2005» (72202, Запорізька область, Мелітопольський район, смт Веселе, вул. Центральна, буд. 187А, кв. 6, ідентифікаційний код 33182574) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, буд. 1, ідентифікаційний код 20029342) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 37-В; розрахунковий рахунок: IВАN UA 0015503, в Державній казначейській службі України м.Київ, МФО 820172, назва банку: Держказначейська служба України, м. Київ ГУДКСУ у м.Київ, , призначення платежу: часткове повернення зворотної фінансової допомоги відповідно до договору № 49ФГ-2017 від 19.12.2017) заборгованість за договором № 49ФГ-2017 від 19.12.2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Фермерського господарства «Еталон-2005» (72202, Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Веселе, вул. Центральна, буд. 187А, кв. 6, ідентифікаційний код: 33182574) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (адреса: вул. Дмитра Апухтіна, 29 а, м. Запоріжжя, розрахунковий рахунок UA0000271, відкритий у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 18.06.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Лєскіна