ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. Справа №926/1485/14

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

за участю представників учасників процесу:

представник позивача Фуркал С.О.

представник відповідача не з`явився

представник Департаменту систем життєзабезпечення - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Чернівціміськліфт від 24.04.25 (вх. № ЗАГС 01-05/1259/25 від 25.04.25)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 14.04.2025, суддя А.А.Бутирський)

у справі № 926/1485/14

за позовом: Комунального підприємства Чернівціміськліфт,

до відповідача: Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації,

про: стягнення 535 986,66 грн. заборгованості та відшкодування судового збору в сумі 10717,94 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи, клопотання позивача та ухвали суду першої інстанції.

В провадженні Господарського суду Чернівецької області перебувала справа №926/1485/14 за позовом КП Чернівціміськліфт (далі - позивач) до Управління житлово-комунального господарства Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 535 986,66 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 16.10.2014 у справі №926/1485/14 позовні вимоги задоволено, стягнуто з позивача на користь відповідача 535 986,66 грн заборгованості та 10 717,94 грн судового збору.

На виконання зазначеного рішення 28.10.2014 Господарським судом Чернівецької області видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарським судом Чернівецької області від 16.06.2015 замінено первісного відповідача у рішенні Господарського суду Чернівецької області від 16.10.2014 у справі №926/1485/14 - Управління житлово-комунального господарства Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації на належного - Департамент інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації.

05.03.2025 до Господарського суду Чернівецької області від КП Чернівціміськліфт надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, у якій позивач просив замінити боржника у виконавчому листі (наказі Господарського суду Чернівецької області від 28.10.2014 у справі № 926/1485/14) -Департамент інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації його правонаступником - Департаментом систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 у справі №926/1485/14 у задоволенні заяви КП Чернівціміськліфт про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на момент розгляду справи Департамент інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації не ліквідовано, дані про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації до ЄДР не вносились, а позивач не надав доказів того, що Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації є правонаступником Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

КП Чернівціміськліфт подало апеляційну скаргу від 24.04.2025, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 у справі №926/1485/14 та ухвалити нове рішення, яким задоволити заяву про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі (наказі Господарського суду Чернівецької області від 28.10.2014 у справі №926/1485/14).

Вимоги апелянта обгрунтовані порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ст.ст. 52, 334 ГПК України.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що правонаступництво у даній справі відбулося у сфері управлінської діяльності, а правонаступництво органів державної влади (публічне правонаступництво) різниться від правонаступництва суб` єктів приватного права.

Оскільки заборгованість, стягнута рішенням суду у даній справі, виникла у зв`язку з виконанням позивачем робіт по заміні ліфтів, на даний час відповідач перебуває в процесі припинення та не виконує управлінських функцій, а відповідно до Положення про Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації останнє забезпечує реалізацію державної політики у галузі житлово-комунального господарства, дійснює аналіз ліфтового господарства житлового фонду Чернівецької області, бере участь у розробленні, реалізації та фінансуванні державних програм у цій сфері, скаржник вважає безпідставною відмову суду першої інстанції у заміні сторони виконавчого провадження.

Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації подав відзив на апеляційну скаргу від 23.05.2025, в якому просить ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 у справі №926/1485/14 залишити без змін з підстав її законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначає, що оскільки спір у даній справі не виник у зв`язку з реалізацією Департаментом інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації своїх владних повноважень, останній не передавав заборгованість, стягнуту рішенням суду у даній справі, передавальним актом чи на підставі розподільчого балансу жодній юридичній особі, підстави для задоволення заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження відсутні.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2025 справу №926/1485/14 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 апеляційну скаргу МКП Чернівціміськліфт залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МКП Чернівціміськліфт на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 у справі №926/1485/14 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.06.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 задоволено заяву представника МКП Чернівціміськліфт - Фуркала С. О. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника Департаменту систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації Антонюк Т.Г. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Господарським судом Чернівецької області з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

В судове засідання з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції).

Відповідач та Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення всім учасникам справи ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників відповідача та Департаменту систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації .

В судовому засіданні 10.06.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до приписів статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 (провадження №14-37цс20) зазначила, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва, зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що відповідач у даній справі - Департамент інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації () з 10.09.2014 перебуває у стані припинення.

Відповідно до листа Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації № 04 від 16.08.2024 Департамент не ліквідовано, дані про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації до ЄДРПОУ не вносилися.

Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації є новоствореним структурним підрозділом, який зареєстрований 01.03.2023.

Звертаючись з заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні у даній справі правонаступником, позивач покликався на те, що згідно з п. 5 Положення про Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), затвердженого розпорядженням Чернівецької ОДА від 08.12.2023 №1256-р, одним із завдань Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у галузі житлово-комунального господарства, зокрема централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, постачання теплової енергії, енергоефективності та енергозбереження на об`єктах житлово-комунального господарства та житлового фонду, економіки та тарифної політики, житлової політики, благоустрою населених пунктів.

Відповідно до підпункту 29 пункту 6 зазначеного Положення Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень здійснює передбачені законодавством повноваження у сфері житлової політики та надання житлово-комунальних послуг, а саме: здійснює аналіз ліфтового господарства житлового фонду Чернівецької області, бере участь у розробленні, реалізації та фінансуванні державних програм у цій сфері, реалізує державну політику з питань формування й утримання житлового фонду соціального призначення.

З огляду на наведене та те, що заборгованість, стягнута рішенням суду у даній справі, виникла у зв`язку з виконанням позивачем робіт по заміні ліфтів, позивач вважає, що відбулось публічне правонаступництво органу державної влади.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 (справа № 524/4478/17) та від 20.02.2019 (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю публічного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом [на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)] сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

У постанові від 08.12.2021 у справі № 9901/348/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.12.2022 у справі №819/3391/15, положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилами КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір. Такі правила КАС України встановлені, виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

З огляду на наведене, у постановах Верховного Суду від 07.04.2022 по справі № 910/8252/21, від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18, від 20.09.2024 у справі №922/4091/20 викладено наступні висновки:

- якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень;

- якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень;

- юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або

ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів

визначений Порядком здійснення заходів, пов` язаних з утворенням, реорганізацією

або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що

затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку майнові права та обов` язки органів

виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять

правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно зрозподільчим балансом.

З матеріалів справи вбачається, що спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати виконаних позивачем робіт, тобто не стосується реалізації відповідачем своїх публічно-владних функцій.

Як зазначалось вище, Департамент інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації з 10.09.2014 перебуває у стані припинення, однак, станом на момент вирішення судом першої інстанції питання правонаступництва не ліквідований ( запис про припинення юридичної особи до ЄДР не внесено).

Докази передачі Департаменту систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації заборгованості, стягнутої рішенням суду у даній справі, на підставі передавального акта або розподільчого балансу від Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем наявності підстав для задоволення його заяви про заміну сторони виконавчого провадження з Департаменту інфраструктури, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Чернівецької обласної державної адміністрації на Департамент систем життєзабезпечення Чернівецької обласної державної адміністрації.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апелянта не спростовують правильних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Чернівціміськліфт від 24.04.25 (вх. № ЗАГС 01-05/1259/25 від 25.04.25) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09.04.2025 у справі №926/1485/14 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 23.06.2025

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.