ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Справа№ Б8/065-12 (911/756/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

при секретарі Вага В.В.

та за участю представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2024 (повний текст складено 24.02.2025)

та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.02.2025 (повний текст складено 24.02.2025)

у справі №Б8/065-12 (911/756/23) (суддя Лопатін А.В.)

за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка", в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича,

2) Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до 1) Громадянки України ОСОБА_1

2) Громадянки України ОСОБА_2

3) Громадянки України ОСОБА_3

4) Громадянки України ОСОБА_4

5) Громадянки України ОСОБА_5

6) Громадянина України ОСОБА_6 , в особі його законного представника - батька ОСОБА_7

7) Громадянки України ОСОБА_8 , в особі її законного представника - батька ОСОБА_7 ,

8) Громадянки України ОСОБА_9

9) Громадянина України ОСОБА_10

10) Громадянина України ОСОБА_11

11) Громадянки України ОСОБА_12

12) Громадянки України ОСОБА_13

13) Громадянки України ОСОБА_14

14) Громадянки України ОСОБА_15

15) Громадянки України ОСОБА_16

16) Громадянки України ОСОБА_17

17) Громадянина України ОСОБА_18

18) Громадянина України ОСОБА_19

19) Громадянина України ОСОБА_7

20) Громадянина України ОСОБА_20

21) Громадянки України ОСОБА_21

22) Громадянки України ОСОБА_22

23) Громадянки України ОСОБА_23

24) Громадянки України ОСОБА_24

25) Громадянки України ОСОБА_25

26) Громадянки України ОСОБА_26

27) Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

28) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД"

29) Громадянки України ОСОБА_27 ,

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-1, 22 ОСОБА_28

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-1, 20 ОСОБА_29

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 ОСОБА_30

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 ОСОБА_31

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 ОСОБА_32

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-25 ОСОБА_33

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-6, 7 ОСОБА_34

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-8, 9 ОСОБА_35

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-11, 12 ОСОБА_36

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-13 ОСОБА_37

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-14 ОСОБА_38

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-15 ОСОБА_39

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-17 ОСОБА_40

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-18 ОСОБА_41

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-22 ОСОБА_42

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-23 ОСОБА_43

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-25 ОСОБА_44

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-25 ОСОБА_45

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-26 ОСОБА_46

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-26 ОСОБА_47

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-19 Товариства з обмеженою відповідальністю "Листван"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Листван"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехсервіс"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-6, 7 Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-11, 17 Служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області

про витребування з чужого незаконного володіння майна та визнання недійсними договорів іпотеки,

УСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа №Б8/065-12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка", яка знаходиться на стадії ліквідаційної процедури.

У березні 2023 року, в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Київської області надійшла спільна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (далі - позивач-1, ТОВ "БУС") та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - позивач-2, АТ "Укрексімбанк") до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), ОСОБА_3 (далі - відповідач-3), ОСОБА_4 (далі - відповідач-4), ОСОБА_5 (далі - відповідач-5), ОСОБА_6 (далі - відповідач-6), ОСОБА_8 (далі - відповідач-7), ОСОБА_9 (далі - відповідач-8), ОСОБА_10 (далі - відповідач-9), ОСОБА_11 (далі - відповідач-10), ОСОБА_12 (далі - відповідач-11), ОСОБА_13 (далі - відповідач-12), ОСОБА_14 (далі - відповідач-13), ОСОБА_15 (далі - відповідач-14), ОСОБА_16 (далі - відповідач-15), ОСОБА_17 (далі - відповідач-16), ОСОБА_18 (далі - відповідач-17), ОСОБА_19 (далі - відповідач-18), ОСОБА_7 (далі - відповідач-19), ОСОБА_20 (далі - відповідач-20), ОСОБА_21 (далі - відповідач-21), ОСОБА_22 (далі - відповідач-22), ОСОБА_23 (далі - відповідач-23), ОСОБА_24 (далі - відповідач-24), ОСОБА_25 (далі - відповідач-25), ОСОБА_26 (далі - відповідач-26), Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - відповідач-27), Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД" (далі - відповідач-28), ОСОБА_27 (далі - відповідач-29), в якому позивачі просили суд витребувати із чужого незаконного володіння відповідачів 1-26 (з кожного окремо) на користь позивача-1 земельні ділянки та житлові будинки, які знаходяться вс.Іванковичі Васильківського району Київської області, а також визнати недійсними договори іпотеки, які укладені щодо спірного майна між відповідачем-28 і відповідачем-4, між відповідачем-27 і відповідачем-17 та між відповідачем-29 і відповідачем-12.

Вказані позовні вимоги мотивовані тим, що судом касаційної інстанції (постановою Верховного Суду від 22.08.2019 р. у справі № Б8/065-12) визнано недійсними результати торгів з продажу майна ТОВ "БУС", отже, укладений за результатами таких торгів договір є нікчемним, відповідно, відсутні підстави стверджувати про наявність волі на відчуження спірного майна у ТОВ "БУС" (відчужувач за першим правочином) у ланцюгу договорів та наявні всі підстави для витребування із чужого незаконного володіння відповідачів 1-26 на користь позивача-1 усього перерахованого в позові нерухомого майна та визнання недійсними договорів іпотеки, укладених відповідачами-4,12 і 17 відносно спірного майна.

Відповідачі, заперечуючи проти задоволення позову, у відзивах на позовну заяву посилались на те, що вони є добросовісними набувачами нерухомого майна, а витребування у них майна (земельних ділянок та житлових будинків) становитиме непропорційне втручання у право відповідачів на мирне володіння майном. Також відповідачами було заявлено про пропуск позивачами строку позовної давності, наслідки пропуску якого просили суд застосувати

Рішенням Господарського суду Київської області від 06 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 19 лютого 2025 року стягнуто солідарно з позивачів на користь окремих відповідачів судові витрати на правничу допомогу, а саме: на користь ОСОБА_11 90 000,00 грн, на користь ТОВ "Вітрус ЛТД" 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_21 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_3 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_24 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_2 48700,00 грн, на користь ОСОБА_9 48700,00 грн, на користь ОСОБА_12 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_18 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_23 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_15 50 000,00 грн, на користь ОСОБА_22 48 700,00 грн, на користь ОСОБА_10 48 700,00 грн, на користь ОСОБА_16 48 700,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки всі актуальні власники спірного майна не вжили усіх розумних заходів та не проявили обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна та не врахували ризики придбання нерухомого майна, а тому актуальних власників взагалі неможливо вважати добросовісними набувачами. Верховний Суд 22.08.2019 визнав недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "БУС" і лише 2 відповідачі ( ОСОБА_21 та ОСОБА_24 ) набули майно до цієї дати, а всі інші відповідачі набули майно у період з 30.08.2019 по 21.10.2021 та не вжили жодних заходів, щоб дізнатись, чи є якісь судові спори відносно нерухомого майна, а набуття права власності за тих обставин, що вже визнано недійсними результати аукціону, свідчить про те, що відповідачів не можна вважати добросовісними набувачами. Повернення майна у власність позивача-1 переслідує легітимну мету охорони права власності особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а витребування майна від останніх набувачів є пропорційним втручанням у право власності, яке ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету. Також наявні підстави для визнання недійсними договорів іпотеки, укладених щодо окремого спірного майна за відсутності волевиявлення його власника - ТОВ "БУС". Крім того, апелянт вважає, що оскільки акти приймання-передачі за результатами аукціону були підписані 06.10.2017, перехід права власності відбувся 07.10.2017, тому з цієї дати розпочався перебіг позовної давності і на дату подання позову (14.03.2023) позовна давність не спливла, враховуючи її продовження на строк дії карантину, а якщо суд дійде висновку про пропуск позовної давності, то наявні підстави для визнання причин пропуску поважними і захисту порушеного права.

Крім того, не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням суду, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" подало апеляційну скаргу, у якій просить додаткове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог відповідачів щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, відповідачі, які звертались до суду із заявами про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, фактично були поділені на дві групи, одній з яких судом присуджено до компенсації по 90000,00 грн, іншій по 48700,00 грн, а також відповідачу ОСОБА_15 в сумі 50000,00 грн, що дисонує з твердженням суду про дійсність, необхідність та розумність розміру понесених витрат на правову допомогу, при цьому усі відповідачі (крім ТОВ "Вітрус ЛТД"), на користь яких стягнуто правову допомогу, є власниками схожих об`єктів спірного майна та за схожих обставин набули його у власність, що підкреслює сумнівність подібної диференціації їх витрат; відмову в задоволенні позовних вимог суд пов`язав з недоведеністю цих вимог, а не з їх спростуванням відповідачами внаслідок отримання професійної правничої допомоги, тому ці витрати не можна вважати "неминучими"; АТ "Укрексімбанк" надав суду заперечення на відповідні заяви відповідачів, однак суд наведені ним доводи залишив поза увагою; надані відповідачами ( ОСОБА_11 , ТОВ "Вітрус ЛТД", ОСОБА_21 і ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 ) докази на підтвердження витрат не є належними, не відповідають приписам процесуального законодавства та не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу у заявлених розмірах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження, об`єднано в одне провадження розгляд апеляційних скарг на рішення суду та на додаткове рішення суду, призначено апеляційні скарги до розгляду у судовому засіданні.

Відповідач-1 ( ОСОБА_1 ) у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем спірного майна; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; законодавство не містить положень чи вимог, які зобов`язували покупця вчиняти дії, спрямовані на пошук судових рішень відносно цього майна; у разі задоволення позову на відповідача (добросовісного набувача) буде покладено індивідуальний та надмірний тягар; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22).

Відповідач-2 ( ОСОБА_2 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що апелянт у суді першої інстанції не ставив під сумнів добросовісності відповідача; відповідач-2 набула у власність спірне майно на підставі оплатних договорів і позивачами не надано жодного доказу, які б свідчили про заниження вартості майна під час укладання угод; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; майно використовується як єдине житло для сім`ї відповідача-2 (зокрема малолітньої дитини); відповідач-2 не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС"; неможливо витребувати майно у відповідача-2, оскільки задоволення позову матиме наслідком покладання на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря та буде невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном; АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування, тому наявні підстави для закриття провадження в частині позовних вимог АТ "Укрексімбанк"; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 21300,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-3 ( ОСОБА_3 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що позивачі під час розгляду справи не ставили під сумнів добросовісність ОСОБА_3 ; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; на дату придбання майна рішення про визнання аукціону недійсним не було оприлюднено і вона не могла знати про його існування; майно було придбано нею за ціною значно вищою за ринкову; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування; заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку і копії яких направлялись позивачам. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 200000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-4 ( ОСОБА_4 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що позивачі під час розгляду справи не ставили під сумнів добросовісність ОСОБА_4 ; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; у неї відсутній обов`язок дослідувати реєстр судових рішень, а з тексту постанови Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №Б8/065-12 не можливо встановити, що до складу лоту входило придбане нею майно; майно було придбано нею за ціною яка є ринковою; відсутні підстави для визнання недійсним укладеного між нею та ТОВ "Вітрус ЛТД" договору іпотеки; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 200000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-5 ( ОСОБА_5 ) у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відповідач-5 є добросовісним набувачем майна, натомість АТ "Укрексімбанк" не вжив своєчасних та достатніх заходів для блокування появи нових власників спірного майна та його чергових продажів; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22). Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 120000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-6 ( ОСОБА_6 ), відповідач-7 ( ОСОБА_8 ), відповідач-12 ( ОСОБА_13 ), відповідач-10 ( ОСОБА_7 ), відповідач-20 ( ОСОБА_20 ) у спільному відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечують проти її задоволення та просять залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відповідачі є добросовісними набувачами майна на підставі відплатних договорів; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; відповідачі, а також попередні власники, не мають жодних зв`язків із учасниками, а також самі не були учасниками справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС"; є невиправданим втручання у їх право на мирне володіння майном; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22).

Відповідач-8 ( ОСОБА_9 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що апелянт у суді першої інстанції не ставив під сумнів добросовісності відповідача; відповідач-8 набула у власність спірне майно на підставі оплатних договорів і позивачами не надано жодного доказу, які б свідчили про заниження вартості майна під час укладання угод; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; майно використовується як єдине житло для сім`ї відповідача-8 (зокрема малолітньої дитини); відповідач-8 не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС"; неможливо витребувати майно у відповідача-8, оскільки задоволення позову матиме наслідком покладання на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря та буде невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном; АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування, тому наявні підстави для закриття провадження в частині позовних вимог АТ "Укрексімбанк"; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 21300,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-9 ( ОСОБА_10 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що апелянт у суді першої інстанції не ставив під сумнів добросовісності відповідача; відповідач-9 набув у власність спірне майно на підставі оплатних договорів і позивачами не надано жодного доказу, які б свідчили про заниження вартості майна під час укладання угод; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; майно використовується як єдине житло для сім`ї відповідача-9 (зокрема малолітньої дитини); відповідач-9 не був учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС"; неможливо витребувати майно у відповідача-9, оскільки задоволення позову матиме наслідком покладання на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря та буде невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном; АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, отже, у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування, тому наявні підстави для закриття провадження в частині позовних вимог АТ "Укрексімбанк"; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 21300,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-10 ( ОСОБА_11 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем нерухомого майна (земельної ділянки та житлового будинку) та не був учасником судових спорів у справі №Б8/0615-12; вимоги позивачів є втручанням у право власності відповідача-10; АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 200 000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-11 ( ОСОБА_12 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем нерухомого майна, яке було придбано нею за оплатними договорами та за ринковою вартістю; вона не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС", не знала нічого про вказане товариству та його ліквідаційну процедуру; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; матеріалами справи підтверджується недотримання позивачам стандартів добросовісності та доброчесності, а АТ "Укрексімбанк" не здійснено належних заходів для заборони відчуження спірного майна та інформування "нових" добросовісних набувачів про наявність спору щодо придбаного ними майна; відсутність забезпечення компенсації понесених витрат добросовісним набувачем є достатнім для визнання для нього надмірного тягаря, враховуючи тривале утримання відповідачем-11 придбаного майна, здійснення капітального ремонту та проживання у будинку всією сім`єю з двома неповнолітніми дітьми; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування; заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 5000,00грн поштові витрати та 95000,00 грн на правову допомогу, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-13 ( ОСОБА_48 ) у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що добросовісний характер набуття ОСОБА_14 права власності на майно позивачами не оспорювався; відповідач-13 не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС", будь-яких заходи забезпечення щодо майна у вказаній справі не вживались, на час придбання майна (і на даний час) у державних реєстрах були відсутні будь-які записи про його обтяження; майно було придбано нею за відплатним договором, була проведена реконструкція, внаслідок чого більш ніж удвічі збільшилась площа будинку, отже майно перестало існувати у первісному стані, а витребування будинку накладало б на неї надмірний індивідуальний тягар; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22).

Відповідач-14 ( ОСОБА_15 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем нерухомого майна, яке було придбано нею за оплатними договорами та за ринковою вартістю; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; втручання позивачів у право відповідача на мирне володіння майном є непропорційним та порушуватиме права відповідача та осіб, які проживають у будинку, на недоторканість житла, право на вибір місця проживання та право на житло; суд дійшов вірного висновку про сплив позовної давності; заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку до прийняття рішення, а заява від 14.01.2025, яку апелянт вважає поданою з пропуском встановленого строку, є письмовими поясненнями, які подавались згідно ухвали суду від 20.11.2024, якою було встановлено строк до 15.01.2024 для подання сторонами письмових аргументів.

Відповідач-15 ( ОСОБА_16 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що апелянт у суді першої інстанції не ставив під сумнів добросовісності відповідача; відповідач-15 набула у власність спірне майно на підставі оплатних договорів і позивачами не надано жодного доказу, які б свідчили про заниження вартості майна під час укладання угод; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; майно використовується як єдине житло для сім`ї відповідача-15 (зокрема малолітньої дитини); відповідач-15 не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС"; неможливо витребувати майно у відповідача-15, оскільки задоволення позову матиме наслідком покладання на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря та буде невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном; АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування, тому наявні підстави для закриття провадження в частині позовних вимог АТ "Укрексімбанк"; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 21300,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-17 ( ОСОБА_49 ) у відзивах на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що він прибав спірні об`єкти за ціною, яка відповідає їх дійсній, ринковій вартості; позивачі під час розгляду справи не ставили під сумнів добросовісність відповідача-17; у відповідача-17 не було можливості встановити, яких саме об`єктів стосувались правочини у наведених апелянтом судових рішень, а тому сама їх наявність в реєстрі судових рішень не була інформативною; витребування майна покладе на відповідача-17 надмірний фінансовий тягар та створить непосильні умови; договір іпотеки вчинено з дотриманням положень чинного законодавства; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування; заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 50000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-18 ( ОСОБА_19 ) у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що позивачі у даній справі не заперечували, що відповідач-18 є добросовісним набувачем і це підтверджується матеріалами справи, оскільки майно було придбане за відплатними договорами і наразі він є четвертим власником спірних об`єктів після їх відчуження; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; спірне майно вибуло із володіння ТОВ "БУС" за його волею, що свідчить про відсутність порушеного права. Також вказує, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані до закінчення судових дебатів або після ухвалення рішення суду.

Відповідач-21 ( ОСОБА_21 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що позивачі під час розгляду справи не ставили під сумнів добросовісність ОСОБА_21 , про що апелянт зазначає й у скарзі; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; на дату придбання майна не існувало судового рішення про те, що аукціон було визнано недійсним і що продавець не мав права реалізовувати нерухоме майно; майно було придбано нею за ринковою ціною; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування; заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку і копії яких направлялись позивачам. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 200 000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-22 ( ОСОБА_22 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що апелянт у суді першої інстанції не ставив під сумнів добросовісності відповідача; відповідач-22 набула у власність спірне майно на підставі оплатних договорів і позивачами не надано жодного доказу, які б свідчили про заниження вартості майна під час укладання угод; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; майно використовується як єдине житло для сім`ї відповідача-22 (зокрема малолітньої дитини); відповідач-2 не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС"; неможливо витребувати майно у відповідача-22, оскільки задоволення позову матиме наслідком покладання на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря та буде невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном; АТ "Укрексімбанк" не є і не був власником спірного майна, тому у нього відсутнє право на звернення до суду з вимогами про його витребування, тому наявні підстави для закриття провадження в частині позовних вимог АТ "Укрексімбанк"; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 21300,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Відповідач-23 ( ОСОБА_23 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна на підставі відплатного договору; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; вона не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС" та є єдиною немісцевою, а переселенкою з Харкова, яка через цей судовий спір не переїхала на проживання до омріяного будинку, незважаючи на відсутність іншого місця проживання у зв`язку із війною; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку і копії яких направлялись позивачам. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 90000,00 грн, при цьому адвокату вже сплачено аванс у розмірі 41600,00 грн.

Відповідач-24 ( ОСОБА_24 ) у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що позивачі під час розгляду справи не ставили під сумнів добросовісність ОСОБА_24 , про що апелянт зазначає й у скарзі; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; ОСОБА_24 ніколи не була учасником справи №Б/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС" і не могла знати про наявні у справі судові спори та результати їх розгляду; після набуття власності на майно вона офіційно провела реконструкцію та збільшила площу житлового будинку, внаслідок чого суттєво збільшилась його вартість; вилучення спірного майна порушить право на мирне володіння майном і наразі відсутній механізм компенсації вартості майна добросовісному набувачу; спірне майно є місцем проживання як відповідача-24, так і її неповнолітньої дитини; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції будуть надані після ухвалення рішення судом. У додаткових поясненнях від 16.05.2025 відповідач-24 вказує, що АТ "Укрексімбанк" не є належним позивачем для пред`явлення віндикаційного позову, оскільки правом подати такий позов наділений лише первинний власник - ТОВ "БУС", який рішення не оскаржує, чим визнає його законність .

Відповідач-25 ( ОСОБА_25 ) у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем і це підтверджується матеріалами справи, оскільки майно було придбане за відплатними договорами; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; відсутні законні підстави для витребування у неї майна; спірне майно вибуло із володіння ТОВ "БУС" за його волею і наразі позивач-1 зловживає своїм правом, оскільки з самого початку сам він уклав договір купівлі-продажу майнового комплексу, що призвело у подальшому до набуття права власності всіма відповідачами відповідно до цілого ланцюга угод.

Відповідач-27 (АТ "Ощадбанк") у письмових поясненнях на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що ОСОБА_18 є добросовісним набувачем і апелянт не має законних підстав для витребування спірного майна з його володіння та визнання недійсним договору іпотеки; нотаріусом, при вчиненні правочину, здійснювалась і ретельна перевірка підстав набуття права власності продавця та на об`єкт; твердження апелянта відносно того, що відповідачі не вжили усіх розумних заходів, не проявили обережність і обачність для з`ясування правомочностей продавця, не вжили заходів, щоб дізнатись чи є якісь судові спору, не відповідають дійсності та є абсурдними; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону), а отже позов подано з очевидним пропуском строків позовної давності.

Відповідач-28 (ТОВ "Вітус ЛТД") у відзиві на апеляційні скарги заперечує проти їх задоволення та просить залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що особи, які набули право власності на спірні об`єкти нерухомості є добросовісними набувачами; ТОВ "Вітус ЛТД" не було і не є пов`язаною особою із ліквідатором, який здійснював продаж спірного майна і не приймало участь у аукціоні; на момент набуття права власності на спірне майно відповідні реєстри не містили жодних заборон щодо його відчуження; договір іпотеки, укладений між ним та ОСОБА_4 , відповідає законодавству; у разі задоволення позову на нього, як добросовісного набувача, буде покладений індивідуальний та надмірний тягар; позивачі пропустили строк позовної давності, який розпочав свій облік з 11.08.2015 (наступний день після укладення договору за результатами аукціону) та сплив 13.08.2018, що встановлено постановою Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22); заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником доведений належними доказами, які були подані у встановленому порядку. Також вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, становить 170 000,00 грн, докази яких будуть надані після ухвалення рішення судом.

Позивач-2 (апелянт) у додаткових поясненнях від 30.05.2025 навів свої доводи щодо того, що саме на державному банку лежить надмірний тягар несправедливих наслідків незаконного вибуття майна, а тому витребування майна у даному випадку є не лише обґрунтованим з юридичної точки зору, а й необхідним для відновлення справедливості та балансу інтересів; у даному випадку інтереси держави мають пріоритет над індивідуальними інтересами окремих осіб, які нині володіють спірним майном.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із перебуванням судді Доманської М.Л.., яка не є головуючим суддею, у відпустці з 31.05.2025.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 для розгляду апеляційних скарг сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Пантелієнка В.О., Сотнікова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Пантелієнка В.О., Сотнікова С.В. апеляційні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.02.2025 у справі № Б8/065-12 (911/756/23).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 було відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Сотнікова С.В.

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рекомендованими поштовими відправленнями, а також шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Північного апеляційного господарського суду (https://anec.court.gov.ua/sud4873/ gromadyanam/povidomlennya/).

На підставі ст.216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.05.2025 по 02.06.2025, з 02.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 16.06.2025 та з 16.06.2025 по 18.06.2025.

У судове засідання з`явились представники: від позивача-2 (апелянта) - Чередніченко М.М., Орєхов А.В.; від відповідача-1 - Бойко В.В., від відповідачів-2,-8,-9,-15,-22 - Василевська К.М., Кравець Р.Ю.; від відповідачів-3,-4 - Конопля А.М.; від відповідача-5 - Цімерман О.І.; від відповідачів-6,-7,-12,-17,-19,-20 - Архіпов Ю.Ю.; від відповідача-10 - Яценко Е.О.;, від відповідача-11 - ОСОБА_12 (особисто), Воронцова О.В., Попова Г.Г.; від відповідача-13 - Коломієць І.С.; від відповідача-14 - Дерюк В.Д.; від відповідача-18 - Сидоренко О.О.; від відповідача-21 - Конопля А.М.; від відповідача-23 - Мельничук І.В.; від відповідача-24 - Чорнолуцький Р.В.; від відповідача-25 - Кураєва К.А.; від відповідача-27 - Березюк Е.О.; від відповідача-28 - Старцев Ю.К., Король І.О.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційних скарг за відсутності представників інших учасників процесу.

Представники позивача 2 (апелянта) у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у апеляційних скаргах, та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційних скарг з підстав, викладених у відзивах.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/065-12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка", провадження в якій порушено ухвалою суду від 12.06.2012.

Постановою господарського суду Київської області від 20.10.2014 р. визнано банкрутом ТОВ "Будівельна українська спілка", відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Горбача С.Ф.

10.08.2015 ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" проведено другий повторний аукціон з продажу майна банкрута - ТОВ "Будівельна українська спілка" за участю учасників аукціону, відповідно до протоколу №2015/09, об`єктом продажу якого є лот № 1 - майновий комплекс ТОВ "Будівельна українська спілка", до складу якого входить майно, що не включено до ліквідаційної маси як таке, що є предметом забезпечення вимог АТ "Укрексімбанк" (перелік наведено в протоколі від № 2015/09 аукціону по продажу майна, копію якого додано до матеріалів справи).

Постановою Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.08.2019 у справі № Б8/065-12 касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 та ухвалу господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі №Б8/065-12 скасовано. Прийнято у справі №Б8/065-12 нове рішення, яким заяву АТ "Укрексімбанк" від 25.10.2017 р. задоволено. Визнано недійсними результати аукціону, проведеного ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" та оформлені протоколом від 10.08.2015.

Разом з тим, судом під час розгляду позову ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ТОВ "Будівельна Українська Спілка", Арбітражного керуючого Горбача Сергія Федоровича, ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", ТОВ "Ріел Естейт Компані", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ "Маєток Сервіс"; ТОВ "Сантехсервіс"; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: гр. ОСОБА_33 ; ТОВ "Рулл"; про визнання недійсним договору, було встановлено, що договір купівлі-продажу майнового комплексу від 10.08.2015 №1, укладений між ТОВ "Будівельна Українська Спілка" та ТОВ "Ріел Естейт Компані", яким було оформлено результати наведеного аукціону і предметом якого є продаж нерухомого майна у вигляді майнового комплексу, враховуючи недотримання вимоги закону про нотаріальне посвідчення такого договору, є нікчемним, а відтак є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнанню його таким судом (рішення господарського суду Київської області від 17.02.2021 №Б8/065-12).

Як свідчать матеріали справи, у тому числі відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, частину майна, придбаного на оскаржуваному аукціоні ТОВ "Ріел Естейт Компані" було передано на користь наступних осіб:

Так, у статутний капітал ТОВ "Листван" на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Ріел Естейт Компані" від 17.04.2018 р. №11 було передано:

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0045, площею (га): 0,1200 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 3 та житловий будинок, загальна площею 238,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 3;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0048, площею (га): 0,1119 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 9 та житловий будинок, загальна площею 239 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 9;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0049, площею (га): 0,1212 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 11 та житловий будинок, загальна площею 245,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 11;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0053, площею (га): 0,1200 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 14 та житловий будинок, загальна площею 235,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Кипарисовий, 14;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0041, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 2 та житловий будинок, загальна площею 244,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 2;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0033, площею (га): 0,1199 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 3 та житловий будинок, загальна площею 239,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 3;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0035, площею (га): 0,1289 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 7 та житловий будинок, загальна площею 240,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 7;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0036, площею (га): 0,1369 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 9 та житловий будинок, загальна площею 245,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Каштановий, 9;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0029, площею (га): 0,1200 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Калиновий, 2 та житловий будинок, загальна площею 245,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Калиновий, 2;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0024, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Калиновий, 5 та житловий будинок, загальна площею 238,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Калиновий, 5;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0027, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Калиновий, 6 та житловий будинок, загальна площею 245,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Калиновий, 6;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0064, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Гірський, 7 та житловий будинок, загальна площею 264,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Гірський, 7;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0017, площею (га): 0,1500 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Джерельна, 20 та житловий будинок, загальна площею 299,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Джерельна, 20;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0043, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Струмкова, 20 та житловий будинок, загальна площею 265,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Струмкова, 20;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0112, площею (га): 0,1599 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Струмкова, 30 та житловий будинок, загальна площею 231,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Струмкова, 30;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :05:020:0115, площею (га): 0,1509 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальна площею 228,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Струмкова, 36;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :03:004:0061, площею (га): 0,0037 га, під будівництво та обслуговування торгового центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлову будівлю, трьохповерхова з мансардою, загальною площею 3 514,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказане майно, яке згідно протоколу від № 2015/09 аукціону по продажу майна, було предметом продажу на аукціоні з продажу майна ТОВ "Будівельна українська спілка", результати якого визнано в судовому порядку недійсними, прийнято ТОВ "Листван" від ТОВ "Ріел Естейт Компані" в якості вкладу у Статутний капітал, що підтверджується протокольним рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Листван" від 17.04.2018 р. № 2 та актом приймання-передачі, що вноситься до статутного капіталу від 17.04.2018 р.

З матеріалів справи, у тому числі з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та акту приймання-передачі майна вбачається, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ "Рулл", протокол загальних зборів учасників ТОВ "Рулл" від 10.05.2018 р. № 2, протокол загальних зборів учасників ТОВ "Ріел Естейт Компані" від 10.05.2018 р. № 14, частину нерухомого майна, придбаного на аукціоні з продажу майна ТОВ "Будівельна українська спілка", результати якого визнано у судовому порядку недійсними, ТОВ "Ріел Естейт Компані" було передано на користь ТОВ "Рулл", а останнім, у свою чергу, на користь третіх осіб.

Так, ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.02.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованим в реєстрі за № 410, здійснило продаж на користь ОСОБА_50 житлового будинку, з наступними характеристиками: двоповерховий, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 260,4 кв.м. Житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:020:0116, площею 0,1308 га.

В подальшому, ОСОБА_51 , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.07.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 1530, № 1531, здійснила продаж на користь ОСОБА_29 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0116, площею 0,1308 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 260,4 кв.м.

ОСОБА_29 , в свою чергу, в подальшому, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.05.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.05.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 1368, № 1371, здійснив продаж на користь ОСОБА_1 (відповідач-1):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0116, площею 0,1308 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 260,4 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 464, № 465, здійснило продаж на користь ОСОБА_30 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0015, площею 0,1501 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 297,7 кв.м.

ОСОБА_52 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.10.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.10.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 2772, № 2775, здійснив продаж на користь ОСОБА_53 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0015, площею 0,1501 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 297,7 кв.м.

В подальшому, ОСОБА_54 , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.03.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.03.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 719, № 722, здійснив продаж на користь ОСОБА_2 (відповідач-2):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0015, площею 0,1501 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 297,7 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.08.2019 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2019 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 2903, № 2906, здійснило продаж на користь ОСОБА_32 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0114, площею 0,1206 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 233,1 кв.м.

ОСОБА_55 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.08.2019 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.08.2019 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В, зареєстрованих в реєстрі за № 1702, № 1700, здійснив продаж на користь ОСОБА_3 (відповідач-3):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0114, площею 0,1206 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 233,1 кв.м.

ТОВ "Листван", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.08.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.08.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., зареєстрованих в реєстрі за № 624, № 625, здійснило продаж на користь ТОВ "Вітрус ЛТД (відповідач-28):

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 228,6 кв.м.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0115, площею 0,1509 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ "Вітрус ЛТД, в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.10.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., зареєстрованих в реєстрі за № 700, № 701, здійснило продаж на користь ОСОБА_4 (відповдач-4):

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 228,6 кв.м.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0115, площею 0,1509 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_4 , згідно договору іпотеки від 07.10.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за № 702, передала в іпотеку ТОВ "Вітрус ЛТД наведене майно.

ТОВ "Листван", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.11.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.11.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тереховою К.І., зареєстрованих в реєстрі за № 1392, № 1390, здійснило продаж на користь ОСОБА_5 (відповідач-5):

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 231,9 кв.м.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0112, площею 0,1599 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ "Ріел Естейт Компані", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.02.2018 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.02.2018 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 198, № 199, здійснило продаж на користь ОСОБА_34 :

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 281,9 кв.м.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0066, площею 0,1196 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому, ОСОБА_56 , здійснивши поділ вказаних житлового будинку та земельної ділянки, як дарувальник, згідно договору дарування земельної ділянки від 25.03.2020 р. та договору дарування житлового будинку від 25.03.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тереховою К.І., зареєстрованих в реєстрі за №373, № 372, передала безоплатно у власність малолітнього ОСОБА_6 (відповідач-6), від імені якого діяв його батько ОСОБА_7 (відповідач-19):

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 129,9 кв.м. (утворений в результаті поділу);

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0018, площею 0,0598 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (утворена в результаті поділу).

А згідно договору дарування земельної ділянки від 25.03.2020 р. та договору дарування житлового будинку від 25.03.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тереховою К.І., зареєстрованих в реєстрі за № 370, № 371, ОСОБА_56 передала безоплатно у власність малолітньої ОСОБА_8 (відповідач-7), від імені якої діяв його батько ОСОБА_7 (відповідач-19):

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 152,0 кв.м. (утворений в результаті поділу);

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0017, площею 0,0598 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (утворена в результаті поділу).

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.08.2019 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.08.2019 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., здійснило продаж на користь ОСОБА_35 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0014, площею 0,1501 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 293,0 кв.м.

ОСОБА_57 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.03.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.03.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 546, № 549, здійснила продаж на користь ОСОБА_9 (відповідач-8) та ОСОБА_10 (відповідач-9):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0014, площею 0,1501 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 293,0 кв.м.

ТОВ "Листван", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.06.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.06.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 1732, № 1735, здійснило продаж на користь ОСОБА_11 (відповідач-10):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0041, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 244,3 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.01.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.01.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., здійснило продаж на користь ОСОБА_36 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0019, площею 0,1421 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 244,7 кв.м.

ОСОБА_58 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.08.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.08.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Семенцем О.А., здійснив продаж на користь ОСОБА_12 (відповідач-11):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0019, площею 0,1421 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 244,7 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.10.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованим в реєстрі за № 3676, здійснило продаж на користь ОСОБА_36 : земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0044, площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських угідь і споруд (присадибна ділянка).

ОСОБА_58 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.06.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.06.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 1003, 1002, здійснив продаж на користь ОСОБА_13 (відповідач-12):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0044, площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,3 кв.м.

У подальшому, ОСОБА_13 , згідно договору іпотеки від 16.11.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3126, передала в іпотеку ОСОБА_27 (відповідач-29):

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:020:0044, площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,3 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрований в реєстрі за № 504, № 505, здійснило продаж на користь ОСОБА_59 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0028, площею 0,1199 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 244,4 кв.м.

ОСОБА_60 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.06.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герман О.С., зареєстрованих в реєстрі за № 457, 456, здійснила продаж на користь ОСОБА_14 (відповідач-13):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0028, площею 0,1199 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 244,4 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15.,, зареєстрований в реєстрі за № 502, № 503, здійснило продаж на користь ОСОБА_38 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0023, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,3 кв.м.

ОСОБА_61 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.09.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.09.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 1836, 1835, здійснив продаж на користь ОСОБА_15 (відповідач-14):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0023, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,3 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 463, № 462, здійснило продаж на користь ОСОБА_62 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0032, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,6 кв.м.

ОСОБА_63 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.08.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.08.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., здійснила продаж на користь ОСОБА_16 (відповідач-15):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0032, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,6 кв.м.

ТОВ "Листван", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.01.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.01.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щенніковою Г.С., зареєстрованих в реєстрі за № 147, № 148, здійснило продаж на користь ОСОБА_17 (відповідач-16):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0053, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 235,4 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 618, № 619, здійснило продаж на користь ОСОБА_40 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0034, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,6 кв.м.

ОСОБА_64 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 16.04.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міленіною К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 578, здійснила продаж на користь ОСОБА_18 (відповідач-17):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0034, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,6 кв.м.

У подальшому, ОСОБА_65 , згідно іпотечного договору від 16.04.2021 р. № 2774, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелініною К.О., зареєстрованого в реєстрі за №580, передав в іпотеку Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (відповідач-27):

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:020:0034, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, двоповерховий, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,6 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 658, № 657, здійснило продаж на користь ОСОБА_66 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0025, площею 0,1233 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,9 кв.м.

ОСОБА_67 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 02.04.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.04.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 843, № 846, здійснила продаж на користь ОСОБА_19 (відповідач-18):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0025, площею 0,1233 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,9 кв.м.

ТОВ "Листван", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.08.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.08.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., зареєстрованих в реєстрі за № 612, № 613, здійснило продаж на користь ТОВ "Вітрус ЛТД":

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0064, площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 264,7 кв.м.

ТОВ "Вітрус ЛТД", в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 2567, № 2564, здійснило продаж на користь ОСОБА_7 (відповідач-19):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0064, площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 264,7 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 673, № 674, здійснило продаж на користь ОСОБА_29 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0026, площею 0,1422 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 243,9 кв.м.

ОСОБА_29 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.06.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 1570, № 1569, здійснив продаж на користь ОСОБА_20 (відповідач-20):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0026, площею 0,1422 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 243,9 кв.м.

ТОВ "Ріел Естейт Компані", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.05.2018 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.05.2018 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 821, № 822, здійснило продаж на користь ОСОБА_21 (відповідач-21):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0072, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 299,6 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 317, № 316, здійснило продаж на користь ОСОБА_28 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0013, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 299,6 кв.м.

ОСОБА_28 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 08.05.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.05.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 1217, № 1216, здійснила продаж на користь ОСОБА_42 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0013, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 299,6 кв.м.

У подальшому, ОСОБА_68 , як дарувальник, згідно договору дарування земельної ділянки від 28.04.2021 р. та згідно договору дарування житлового будинку від 28.04.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловою М.А., зареєстрованих в реєстрі за № 199, № 201, безоплатно передав у власність обдарованій ОСОБА_22 (відповідач-22):

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:020:0013, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житловий будинок, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 299,6 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.02.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.02.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 687, № 686, здійснило продаж на користь ОСОБА_43 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0106, площею 0,1204 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 255 кв.м.

ОСОБА_69 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 28.07.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 2338, № 2334, здійснила продаж на користь ОСОБА_23 (відповідач-23):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0106, площею 0,1204 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 255 кв.м.

Крім того, ОСОБА_23 , згідно договору іпотеки від 28.07.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2342, передала наведене майно в іпотеку ОСОБА_70 .

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.07.2018 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2018 р., посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованих в реєстрі за № 1563, № 1566, здійснило продаж на користь ОСОБА_24 (відповідач-24):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0039, площею 0,1199 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 243,9 кв.м.

ТОВ "Рулл", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.03.2019 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2019 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 568, № 567, здійснило продаж на користь ОСОБА_33 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0046, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 240,1 кв.м.

ОСОБА_71 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 08.05.2019 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.05.2019 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 869, № 868, здійснив продаж на користь ОСОБА_44 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0046, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 240,1 кв.м.

ОСОБА_72 , згідно договору купівлі-продажу від 19.06.2020 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2020 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 1512, № 1511, здійснила продаж на користь ОСОБА_45 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0046, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 240,1 кв.м.

У подальшому, ОСОБА_73 , згідно договору купівлі-продажу від 28.09.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.09.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Покальчуком І.М., зареєстрованих в реєстрі за № 917, № 918, здійснила продаж на користь ОСОБА_25 (відповідач-25):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0046, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 240,1 кв.м.

ТОВ "Ріел Естейт Компані", згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1040, здійснило продаж на користь ОСОБА_46 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0118, площею 0,1333 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_74 , в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2019 р., посвідченого приватним Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4447, здійснила продаж на користь ОСОБА_47 :

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0118, площею 0,1333 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому ОСОБА_75 , згідно договору купівлі-продажу від 29.09.2020 р., посвідченого приватним Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О.А., здійснив продаж на користь ОСОБА_26 (відповідач-26):

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:020:0118, площею 0,1333 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку із викладеними обставинами ТОВ "Будівельна українська спілка" та АТ "Укрексімбанк" звернулись до Господарського суду Київської області із позовною заявою, у якій просили суд:

1. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0116, площею (га): 0,1308 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - житловий будинок, загальна площею 260,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

2. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0015, площею (га): 0,1501 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 297,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

3. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0114, площею (га): 0,1206 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 233,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0115, площею (га): 0,1509 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 228,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

5. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0112, площею (га): 0,1599 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 231,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

6. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 ТОВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 214 - земельна ділянка, кадастровий номер: :01:040:0018, площею (га): 0,0598 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 214- житловий будинок, загальна площею 129,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

7. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 214- земельна ділянка, кадастровий номер: :01:040:0017, площею (га): 0,0598 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 214- житловий будинок, загальна площею 152,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

8. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0014, площею (га): 0,1501 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1/2 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 293,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1/2.

9. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_10 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0014, площею (га): 0,1501 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1/2 та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 293,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1/2.

10. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_11 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0041, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 244,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_12 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0019, площею (га): 0,1421 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 244,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

12. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_13 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0044, площею (га): 0,1197 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 239,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

13. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_14 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0028, площею (га): 0,1199 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 244,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_15 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0023, площею (га): 0,12 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 239,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

15. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_16 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0032, площею (га): 0,12 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 238,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_17 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0053, площею (га): 0,12 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - житловий будинок, загальна площею 235,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

17. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_18 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0034, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 238,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

18. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_19 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0025, площею (га): 0,1233 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 239,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0064, площею (га): 0,1197 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 264,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

20. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_20 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0026, площею (га): 0,1422 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 243,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_21 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" (08632, Київська обл., Васильківський р-н, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4; код 33870540) об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0072, площею (га): 0,15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 299,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

22. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_22 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0013, площею (га): 0,15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - житловий будинок, загальна площею 299,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

23. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_23 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0106, площею (га): 0,1204 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 255,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

24. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_24 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0039, площею (га): 0,1199 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- житловий будинок, загальна площею 243,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

25. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_25 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14- земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0046, площею (га): 0,1201 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - житловий будинок, загальна площею 240,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

26. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_26 на користь ТОВ "Будівельна Українська Спілка" об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - земельна ділянка, кадастровий номер: :05:020:0118, площею (га): 0,1333 га з фундаментом,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

27. Визнати недійсним договір іпотеки від 07.10.2021, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І. та зареєстрований у реєстрі за №702, укладений між ТОВ "Вітрус ЛТД" та ОСОБА_4 .

28. Визнати недійсним іпотечний договір №2744 від 16.04.2021, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міленіною К.О. та зареєстрований у реєстрі за №580, укладений між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_18 .

29. Визнати недійсним договір іпотеки від 07.10.2021, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. та зареєстрований у реєстрі за №3126 укладений між ОСОБА_27 та ОСОБА_13 .

В обґрунтування позову позивачі посилались на те, що оскільки судом постановою Верховного Суду від 22.08.2019 р. у справі № Б8/065-12 визнано недійсними результати торгів з продажу майна ТОВ "БУС", а укладений за результатами таких торгів договір є нікчемним, відповідно відсутні підстави стверджувати про наявність волі на відчуження спірного майна у ТОВ "БУС" (відчужувач за першим правочином) у ланцюгу договорів та наявні всі підстави для витребування із чужого незаконного володіння відповідачів на користь позивача-1 усього перерахованого в позові нерухомого майна та визнання недійсними договорів іпотеки, укладених окремими відповідачами відносно спірного майна.

Відповідачі-1,-12,-20, заперечуючи проти позову, посилались на те, що вказані відповідачі є добросовісними набувачами майна, так як відповідачі набули спірне майно у власність на законних підставах, здійснили сплату повної його ринкової вартості, при цьому, при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які обтяження прав на земельні ділянки та житлові будинки, які були предметом договорів або інші записи, які ставили б під сумнів законність набуття майна у власність відповідачами та/або попередніми власниками, про що зазначено в самих договорах купівлі-продажу із посиланням на відповідні відомості та інформаційні довідки з реєстру речових прав. Також, відповідачі наголошують, що попередні власники спірних об`єктів нерухомого майна, не мали жодних зв`язків із учасниками, а також особисто ніколи не були учасниками справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС", як і не залучалися та не повідомлялися про розгляд справ про недійсність аукціону чи укладених на його підставі договорів тощо, а тому не знали та не могли знати про наявні у справі про банкрутство судові спори та результати їх розгляду. Одночасно, відповідачами-1, -12, -20 у відзиві заявлено про пропуск строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-2, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем майна та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до неї позивачем-1. Поряд з цим, відповідач, посилаючись на те, що позивач-2 не був власником спірного майна, в частині вимог заявлених до неї, цим позивачем, просить закрити провадження з вимог позивача-2. Також, відповідач-2 у відзиві заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-3, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона набула право власності на земельну ділянку та житловий будинок за відплатними договорами. При цьому, інформація щодо наявності/ відсутності обтяження, іпотек, інших речових прав стосовно земельної ділянки і житлового будинку та щодо наявності/ відсутності обмежень з відчуження цієї земельної ділянки та житлового будинку перевірялася приватним нотаріусом Боднар Н.В. та зрештою було встановлено відсутність будь-яких обмежень (заборон) щодо укладання договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. Таким чином, при укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_3 добросовісно покладалася на вищезазначені відомості, тобто не знала і не могла знати про існування будь-яких прав чи обтяжень щодо земельної ділянки та житлового будинку, а тому, є добросовісним набувачем цієї земельної ділянки. Одночасно, відповідач-3 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-4, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем, а витребування житлового буднику, земельної ділянки з її законного володіння та визнання договору іпотеки №702 недійсним є непропорційним, необґрунтованим, незаконним способом захисту права власності позивачів та покладає на відповідача-4 індивідуальний і надмірний тягар, спричинений втратою значної суми коштів, зокрема: 161 304,00 доларів США, що на день підписання договору №700 становила 4 250 360,40 грн (вартість житлового будинку); 20 196,00 доларів США, що станом на день підписання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.08.2021 становило 542 262,00 грн.

Відповідач-5, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона не має зв`язків з учасниками у справі про банкрутство, докази які прямо чи опосередковано свідчать про те, що вона була обізнана або мога бути обізнана щодо обставин незаконного вибуття спірного майна із володіння ТОВ "БУС" у матеріалах справи відсутні. Також, відповідач-5 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідачі-6,-7,-19, заперечуючи проти позову, посилались на те, що вони є добросовісними набувачами спірного майна. Також, відповідачі наголошують, що при нотаріальному посвідченні договорів, укладених відповідачами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які обтяження прав на зазначені земельні ділянки або інші записи, які ставили б під сумнів законність їх набуття у власність відповідачами та/або попередніми власниками, про що зазначено в самих договорах купівлі-продажу із посиланням на відповідні відомості та інформаційні довідки з реєстру речових прав. Такі обтяження відсутні і на сьогоднішній день. Крім цього, відповідачі, а також попередні власники спірних об`єктів нерухомого майна, не мають жодних зв`язків із учасниками справи про банкрутство ТОВ "БУС", а також особисто ніколи не були учасниками такої справи №Б8/065-12, як і не залучалися та не повідомлялися про розгляд справ про недійсність аукціону чи укладених на його підставі договорів тощо, а тому не знали і не могли знати про наявні у справі про банкрутство судові спори та результати їх розгляду. Як висновок, відповідачі-6, 7, 19 у відзиві зазначають, що врахувавши: відсутність у вимогах позивачів об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного чи загального інтересу; наявність у відповідачів такого самого особистого інтересу у збереженні законно придбаного майна; добросовісність та необізнаність відповідачів про наявність підстав або загрози витребування майна; бездіяльність учасників справи про банкрутство (позивачів) у питанні вчинення дій щодо збереження майна банкрута; ліквідацію та припинення попередніх власників майна (ТОВ "Рулл" та ТОВ "Ріел Естейт компанія"); банкрутства ТОВ "БУС", а відтак відсутність у відповідачів можливості отримати компенсацію за втрачене майно, - позбавлення відповідачів права власності буде порушенням справедливого балансу, докладатиме на них надмірний індивідуальний тягар за помилки, допущені учасниками справи про банкрутство, і становитиме порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - непропорційне втручання у право відповідачів на мирне володіння майном. Також, відповідачі-6, -7, -19 у відзиві заявили про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-8, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем майна та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до неї позивачем-1. Поряд з цим, відповідач, посилаючись на те, що позивач-2 не був власником спірного майна, в частині вимог заявлених до неї, цим позивачем, просила закрити провадження. Також, відповідач-8 у відзиві заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-9, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він є добросовісним набувачем майна та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до неї позивачем-1. Поряд з цим, відповідач, посилаючись на те, що позивач-2 не був власником спірного майна, в частині вимог заявлених до нього, цим позивачем, просить закрити провадження. Також, відповідач-9 у відзиві заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-10, заперечуючи проти позову, посилався на те, що вимоги позивачів спрямовані на позбавлення права володіння, користування і розпорядження майном ОСОБА_11 , тобто за своєю правою суттю є безпосереднім втручанням у його право власності. Відтак таке втручання у право власності відповідача на підставі судового рішення має бути виправдано та підтверджено однозначними, безаперечними, достовірними та допустимими засобами доказування (ст. 76-80 ГПК України). В той же час, наведені позивачами мотиви позову не узгоджуються із дійсними обставинами справи, а тому не надають достатньо правових підстав для втручання у мирне володіння нерухомим майном ОСОБА_11 , свавільність такого втручання може стати порушенням положень Конституції України (як норм прямої дії) і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Одночасно, відповідач-10 у відзиві заявив про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог. Крім того, відповідачем-10 подано до суду висновок експерта № 2661 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 13.09.2023.

Відповідач-11, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем, єдиним обґрунтованим та логічним є висновок, що витребування у ОСОБА_12 на користь позивачів майна (земельної ділянки та житлового будинку) покладе на неї надмірний індивідуальний тягар, у тому числі спричинений втратою грошових коштів, що були витрачені на придбання, ремонт, утримання та благоустрій будинку й присадибної ділянки, неминуче призведе до порушення її права на повагу до приватного та сімейного життя, її житла у розумінні статті 8 Європейської конвенції з прав людини та буде становити порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Також, відповідач-11 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог, який сплив з огляду на те, що на її переконання позивач-1 знав про недотримання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна, укладеного банкрутом з ТОВ "Ріел Естейт Компані" за результатами аукціону, відповідно був обізнаний про нікчемність такого договору з моменту його підписання, як і позивач-2, який надав згоду на проведення аукціону, а в подальшому оскаржуючи дії позивача-1 щодо продажу спірного майна.

Відповідач-13, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що при переході права власності на житловий будинок АДРЕСА_7 та земельну ділянку під ним від ТОВ "Будівельна українська спілка" до ТОВ "Ріел Естейт Компані" мав місце дефект форми правочину, а не дефект волі його власника на відчуження майна. Також, відповідач наголошує, що ОСОБА_14 не була та не є пов`язаною особою із ТОВ "Будівельна українська спілка", ТОВ "Ріел Естейт Компані", ТОВ "Рулл", ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" та із їхніми бенефіціарними власниками. Крім цього, відповідач наголошує, що ОСОБА_14 не була учасником справи №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "Будівельна українська спілка" та розглянутого у зазначеній справі спору за заявою AT "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними результатів аукціону, що відбувся 10.08.2015 р. В тому числі відповідач посилається на відсутність доказів того, що їй було відомо про наявність справи № Б8/065-12, а також про результати розгляду спорів, що розглядалися у зазначеній справі. На час укладення ОСОБА_14 правочину по придбанню спірного майна у власність в РПНМ були відсутні будь-які відомості про його обтяження. Одночасно, відповідач-13 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог. Крім того, відповідачем-13 подано до суду висновок експерта № 53/23 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 15.06.2023 р.

Відповідач-14, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що при укладенні ОСОБА_15 договорів купівлі-продажу від 07.09.2021 р. нотаріусом було перевірено як належність продавцю - ОСОБА_76 об`єктів нерухомості, так і відсутність податкової застави, заборони відчуження, арешту та обтяження іпотек житлового будинку та земельної ділянки, що були предметом продажу. Тож, відповідач, купуючи 07.09.2021 р. житловий будинок та земельну ділянку, не повинна була вчиняти якісь додаткові дії, перевіряти історію придбання, робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а могла діяти, добросовісно покладаючись на відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та перевірку, яку робив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15. при нотаріальному посвідченні, договорів купівлі-продажу від 07.09.2021 р. шляхом безпосереднього доступу. Також, відповідач наголошує, що вона разом зі своєю матір`ю, яка також зареєстрована та проживає в спірному житловому будинку є переселенцями з Криму і спірний житловий будинок їх єдине житло. Відсутність у відповідача іншого житла підтверджу Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №321924876), згідно яких за відповідачем інші об`єкти власності, окрім як спірний житловий будинок та земельна ділянка, на якій він знаходиться, не значаться. Одночасно, відповідач-14 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-15, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем майна та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, заявлених до неї позивачем-1. Поряд з цим, відповідач, посилаючись на те, що позивач-2 не був власником спірного майна, в частині вимог заявлених до неї, цим позивачем, просить закрити провадження. Також, відповідач-15 у відзиві заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-16, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що спірне нерухоме майно не вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, оскільки воля позивача-1 була обмежена процедурою банкрутства, позивач-2 висловив свою волю шляхом надання дозволу на продаж майна ліквідатору у справі про банкрутство (дана обставина досліджена судами у справі №911/4106/15), а особа, якій передано право власника на розпорядження майном (арбітражний керуючий) повністю висловив свою волю на передачу майна шляхом проведення торгів у формі аукціону. За відсутності у реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (пункти 46.1,46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункти 7.15, 7.16), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 54). Також, відповідач-16 у відзиві заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповдач-17, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він є добросовісним набувачем, що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідач наголошує, що, як вбачається із судових рішень, на які посилаються позивачі, він не брав участі у торгах 10.08.2015 р., не був учасником справи № Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС", йому не було відомо про наявність спору щодо дійсності аукціону, чи щодо договору, укладеного за його результатами. Спірні об`єкти були придбані за повною ринковою вартістю у ОСОБА_77 , яка також не була учасником торгів 10.08.2015 р., результати яких визнано у судовому порядку недійсними, чи учасником справи №Б8/065-12. Повний розрахунок з продавцем було проведено у день підписання договору купівлі-продажу, що підтверджується заявою ОСОБА_77 від 16.04.2021 р., підпис на якій посвідчено нотаріально. Також, відповідач наголошує, що попередня власниця володіла спірними об`єктами більше року, чого цілком достатньо для створення враження про відсутність претензій щодо цього майна у інших осіб. Крім того, до суду від відповідача-17 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Відповідач-18, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він є добросовісним набувачем майна, так як, відповідач набув у власність спірне майно за оплатним договором і, як свідчать матеріали справи, є четвертим власником спірних об`єктів. Також відповідач зазначає, що спірне майно вибуло з володіння ТОВ "БУС" з його волі, що свідчить про безпідставність вимог у зв`язку з недоведеністю наявності порушеного права, за захистом якого він звернувся до суду.

Відповідач-21, заперечуючи проти позову, посилалась на тещо вона набула право власності на земельну ділянку та житловий будинок за відплатними договорами. Інформація щодо наявності/ відсутності обтяження, іпотек, інших речових прав стосовно житлового будинку та земельної ділянки щодо наявності/ відсутності обмежень у продавця з відчуження цього житлового будинку перевірялася приватним нотаріусом ОСОБА_15 та зрештою було встановлено відсутність будь-яких обмежень (заборон) щодо укладання відповідних договорів купівлі-продажу. Таким чином, при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_21 добросовісно покладалася на вищезазначені відомості, тобто не знала і не могла знати про існування будь-яких прав чи обтяжень щодо земельної ділянки та житлового будинку, а тому є добросовісним набувачем цього майна. Одночасно, відповідач-21 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-22, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем майна та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до неї позивачем-1. Поряд з цим, відповідач, посилаючись на те, що позивач-2 не був власником спірного майна, в частині вимог заявлених до неї, цим позивачем, просила закрити провадження. Також, відповідач-22 у відзиві заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-23, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що нею здійснено всі розрахунки за договорами купівлі-продажу майна. Крім цього, відповідач наголошує, що вона є добросовісним набувачем спірного майна. Так, відповідач наполягає, що за відсутності в реєстрах відомостей про права інших осіб на нерухоме майно їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі №922/3537/17 (провадження №12-127гс19, пункти 37, 38), від 01.04.2020 р. у справі № 610/1030/18 (провадження №14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15.06.2021 р. у справі № 922/2416/17 (провадження №12-44гс20, пункти 7.15, 7.16). Відтак, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей. Окрім наведеного, відповідач наголошує, що матеріали справи не місять відомостей про те, що відповідачу-23 станом на той час було відомо про наявність справи № Б8/065-12, а також спорів, які розглядалися у зазначеній справі, та про результати їх розгляду. Крім того, до суду від відповідача-23 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Відповідач-24, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що вона є добросовісним набувачем майна. Крім цього, відповідач наголошує, що 11.04.2023 р. ОСОБА_24 замовила у суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "БІЗНЕС АССІСТ" Звіт №ВА 230411-001 з незалежної оцінки вартості житлового будинку, що розташований на земельній ділянці за адресою: Київська обл., Обухівський р., с. Іванковичі, провулок Каштановий, будинок 6 (далі - Звіт). Даний звіт було підготовлено, виходячи з підходів до оцінки, рекомендованих Фондом державного майна України, та із застосуванням методів оцінки, прийнятних для ринкової ситуації в Україні. Звіт №ВА 23041-001 відповідає вимогам законодавчих і нормативних актів України та світовим стандартам. Мета оцінки - консультування щодо ймовірної ціни у разі прийняття рішення про продаж цього нерухомого майна та визначення ринкової вартості. Таким чином, за період 2018-2023 рр. ОСОБА_24 було здійснено ряд заходів, внаслідок яких стан майна було значно поліпшено, про що свідчить зміна в ринковій вартості майна, яка станом на дату купівлі майна (10.07.2018 року) становила 475 963,00 грн. (439 020,00 грн. - ринкова вартість житлового будинку, 36 943,00 грн. - ринкова вартість земельної ділянки), а станом на 14.04.2023 р. відповідно до Звіту №ВА 230411-001 ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 283,4 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,1199 га (кадастровий номер: :05:020:0039) за адресою: АДРЕСА_8 та належить ОСОБА_24 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1563 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1566, складає: 16 594 262,00 (шістнадцять мільйонів п`ятсот дев`яносто чотири тисячі двісті шістдесят дві) гривні, у тому числі ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 283,4 кв.м. - 15 682 506,00 грн. та земельна ділянка - 911 756,00 грн. Крім зазначеного, відповідач-24 зазначла, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 31.01.2023 р. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 14 (житловий будинок) було внесено зміни, які полягали у збільшенні площі житлового будинку з 243,9 кв.м. до 283,4 кв.м. Також факти реконструкції та збільшення площі житлового будинку встановлені офіційною процедурою введення в експлуатацію, які підтверджуються наступними документами: витягом з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 23.01..2023 р., та Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 26.01.2023 р. Також, відповідач акцентувала увагу суду, що вартість нерухомого майна починаючи з 10.07.2018 р. і до 2023 року збільшилась на суму 16 118 299 грн. (16 594 262 грн. - 475 963 грн.), або ж у 34 рази. Відносно того, що відповідач-24 є добросовісним набувачем майна вона наголошувала, що згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, дана норма встановлює презумпцію правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі № 522/1029/18). Одночасно, відповідач-24 у відзиві заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-25, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що станом на дату укладення договору купівлі-продажу майнового комплексу від 10.08.2015 року № 1, укладеного між ТОВ "Будівельна Українська Спілка" та ТОВ "Ріел Естейт Компані", яким було оформлено результати наведеного аукціону, Горбач Сергій Федорович був і керівником ТОВ "Будівельна Українська Спілка", і ліквідатором, а відповідно вчиняв дії від імені ТОВ "Будівельна Українська Спілка", а отже майно вибуло із власності ТОВ "Будівельна Українська Спілка" за наявності волі ТОВ "Будівельна Українська Спілка". Також, посилаючись на позицію Верховного Суду, відповідач зазначає, що наявність волі у сторін договору (договорів) у ланцюгу передачі прав власності на майно робить добросовісного набувача майна законним власником навіть у разі визнання договору недійсним. Відповідач-25 вважає, що за наявними матеріалами у справі можна зробити висновок, що воля сторін на укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна була присутня при їх укладенні протягом всього ланцюга переходу прав власності, і навіть визнання недійсним договору не повинно тягнути за собою позбавлення права власності добросовісного набувача.

Відповідач-27, заперечуючи проти позову, посилався на те, що договори купівлі-продажу від 19.02.2020 р. та 16.04.2021 р. та іпотечний договір № 2774 від 16.04.2021 р. було укладено сторонами у відповідності до вимог ЦК України, зокрема ст. 203, та посвідчено приватним нотаріусом, який перед вчиненням правочину здійснював відповідну перевірку всіх передумов для вчинення правочину, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами, у даному спорі відсутні підстави для визнання іпотечного договору № 2774 від 16.04.2021 р. недійсним. Також, відповідач-27 у відзиві заявив про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Відповідач-28, заперечуючи проти позову, посилався на те, що є добросовісним набувачем спірного майна. Відповідач наполягає, що на момент набуття права власності на спірне майно таке майно було відображене у відповідних реєстрах, як таке, що не обтяжене заборонами щодо його відчуження. Одночасно, відповідач-28 заявляє про застосування строку позовної давності до заявлених позивачами вимог.

Позивач-1 у письмових поясненнях щодо строку позовної давності наголошував, що усі обставини в сукупності доводять наявність обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для звернення до суду із позовом про витребування спірного майна. Крім того, у відповіді на відзив позивач-1 в особі ліквідатора Горбача С.Ф. зазначив, що: "скасування колегією суддів Касаційного господарського суду результатів аукціону від 10.08.2015 р. у постанові від 22.08.2019 р. у справі № Б8/065-12 є наслідком прийняття рішення на підставі обставин, отриманих судом в незаконний спосіб, а не наслідком неправомірних дій ліквідатора банкрута при підготовці до продажу майна банкрута". Також, ТОВ "БУС", в особі ліквідатора Горбача С.Ф. наголосив, що відповідачі є добросовісними набувачами витребуваного майна, отже витребування майна в даному випадку становитиме порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права мирного володіння майном.

Позивач-2, у запереченнях на відзиви відповідачів, вказував, що перехід права власності відбувся на підставі актів про передання права власності на куплене майно, які було складено, підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток лише 06.10.2017 р. та 07.10.2017 р., а відтак, на переконання позивача-2, відлік строку позовної давності у цій справі має починатись від дати вказаних актів. З урахуванням даних аргументів, з посиланням на те, що під час дії карантину, введеного, у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), було продовжено Перехідними і прикінцевими положеннями ЦК України, зокрема строк загальної і спеціальної позовної давності. Поряд з наведеним, позивач-2 також зазначав, що якщо суд встановить про наявність пропущення строку позовної давності то слід врахувати те, що позивачу стало відомо про порушення його прав лише з 22.08.2019 р. (дата постанови ВС, якою було визнано результати аукціону недійсними), а відтак, наявні поважні причини пропущення строку позовної давності. Також, крім іншого, позивач-2 заперечив відносно тверджень відповідачів про вибуття з володіння банкрута майна з його власної волі. Відносно тверджень відповідачів про безпідставність подання позову про витребування майна на користь позивача-1 позивачем-2, останній зазначив, що у відповідності до правової позиції ВП ВС викладеної у постанові від 06.07.2022 р. у справі №914/2618/16, зазначено можливість подання кредитором (банком який був іпотекодержателем) позовної заяви щодо витребування майна в інтересах боржника на підставі статті 1212 ЦК України навіть якщо це майно було відчужено третій особі, тобто витребувати його від неї на підставі статей 387, 388 ЦК України. Таким чином, на переконання позивача-2, подання спільних позовних заяв двома позивачами (ліквідатором та банком) для витребування та повернення майна, яке вибуло з володіння боржника на підставі аукціону від 10.08.2015 р. у справі № Б8/065-12 про банкрутство боржника, результати якого визнані у судовому порядку недійсними є правомірним та обґрунтованим.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позивачами їх тверджень, що відповідачі-1-26 є недобросовісними набувачами спірного майна, тому позовні вимоги про витребування цього майна на користь позивача-1 не підлягають задоволенню. Також суд першої інстанції прийшов до висновку щодо відсутності правових підстав для визнання недійсними договорів іпотеки щодо окремого спірного майна.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічне положення закріплено у статті 321 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України).

Частиною 4 статті 11 ГПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Водночас визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила:

1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном;

2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями;

3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах.

Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі N 183/1617/16).

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах. Для розкриття критерію "пропорційності" вагоме значення має визначення судами добросовісності/ недобросовісності набувача майна.

Також слід зазначити, що відповідно до сталих правових позицій Великої Палати Верховного Суду, будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, слід застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Вказаному праву кореспондує встановлений статтею 400 ЦК України обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Стаття 330 ЦК України передбачає можливість добросовісного набувача набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності. Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього.

Відповідно до положень статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина 1). Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина 3).

Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Так, шляхом подання віндикаційного позову майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину.

Таким чином, власник може витребувати своє індивідуально-визначене майно у недобросовісного набувача, який заволодів ним без відповідної правової підстави. У добросовісного набувача майно може бути витребувано, якщо він набув його безоплатно або якщо набув за відплатним договором, але майно було загублене власником, викрадене у нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом.

У постанові від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що власник з дотриманням вимог статей 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. При цьому зазначені норми є загальними, стосуються майна в цілому, тобто регулюють правовідносини щодо і рухомого, і нерухомого майна.

Отже, суд при витребуванні майна на підставі статей 387, 388 ЦК України повинен встановити, чи є особа власником індивідуально-визначеного майна, яке вона просить витребувати, чи існує це майно на момент витребування, чи знаходиться це майно у недобросовісного набувача, а якщо у добросовісного, то чи відплатно або безвідплатно він його придбав, а якщо придбав відплатно, то яким чином воно вибуло з володіння власника.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 виснувала про важливе значення належної перевірки обставин, які свідчать про добросовісність або недобросовісність набувача як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна як такого, що може вважатися відповідним нормам справедливого судового розгляду згідно зі статтею 6 Конвенції.

Так, Верховний Суд у постановах від 18.03.2020 р. у справі №199/7375/16-ц та від 20.05.2020 р. у справі № 199/8047/16-ц дійшов висновків, що "конструкція", за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач навпаки на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку.

У спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно, а суду для правильного вирішення спору слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/73/17).

Відповідно до статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За загальним правилом добросовісний набувач набуває право власності на рухоме майно, яке за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Це правило застосовується і в разі, якщо нерухоме майно було відчужене власником, який не має права його відчужувати, оскільки на нерухоме майно накладений арешт. Виходячи із загальних засад справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 статті 3 ЦК України) добросовісний набувач набуває право власності або інше речове право на нерухоме майно вільним від прав інших осіб та обтяжень, про які набувач не знав і не мав знати. Подібні висновки щодо набуття прав на нерухоме майно сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 669/927/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 06.07.2022 року у справі № 914/2618/16.

Вирішуючи питання про можливість витребування спірного майна, зокрема про наявність або відсутність підстав для застосування статті 388 ЦК України, слід перевіряти, оцінювати добросовісність поведінки насамперед зареєстрованого володільця нерухомого майна (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.04.2019 у справі № 669/927/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18). Добросовісною не може вважатися особа, яка знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, від 21.09.2022 у справі № 908/976/19).

Якщо особа витребовує нерухоме майно, то для визначення добросовісності його набувача, крім приписів ЦК України, слід застосовувати припис пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункти 37), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.45), від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 53)).

Отже, якщо нерухоме майно придбаває добросовісна особа, тобто така, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, вона може покладатися на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень і відсутності даних про те, що набувач майна знав або міг знати про існування таких прав чи обтяжень, цей набувач, добросовісно покладаючись на відомості зазначеного реєстру, набуває відповідне право на нерухоме майно, вільне від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункт 38), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункти 7.15, 7.16), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.46), від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 54)).

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" термін "заінтересована особа стосовно боржника" - юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

У статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" міститься поняття "контроль" - можливість однієї чи декількох юридичних та/або фізичних осіб чинити вирішальний вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання. Пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами. Можливість однієї чи більше (декількох) пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб чинити вирішальний вплив - спосіб відносин між суб`єктами господарювання, що характеризується відсутністю в особи, стосовно якої здійснюється вплив, здатності завжди незалежно (самостійно) визначати свою господарську поведінку на ринку.

З`ясування "заінтересованості", "контролю", "пов`язаності" набувача майна з боржником (попередніми набувачами майна) у межах справи про банкрутство безпосередньо пов`язане з визначенням критерію добросовісності/ недобросовісності набувача та, на переконання суддів, повинно досліджуватися за наявними у матеріалах справи доказами.

Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 08.02.2021 р. у справі № 14/5026/1020/2011.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.08.2019 р. у справі №Б8/065-12 касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 р. та ухвалу господарського суду Київської області від 11.02.2019 р. у справі №Б8/065-12 скасовано. Прийнято у справі №Б8/065-12 нове рішення, яким заяву АТ "Укрексімбанк" від 25.10.2017 р. задоволено, визнано недійсними результати аукціону, проведеного ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" та оформлені протоколом 10.08.2015 р.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.02.2021 р. №Б8/065-12 відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка", арбітражного керуючого Горбача Сергія Федоровича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріел Естейт Компані", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехсервіс", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: гр. ОСОБА_33 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Рулл" про визнання недійсним договору.

Дане рішення вмотивоване тим, що договір купівлі-продажу майнового комплексу від 10.08.2015 р. № 1, укладений між ТОВ "Будівельна Українська Спілка" та ТОВ "Ріел Естейт Компані", предметом якого є продаж нерухомого майна у вигляді майнового комплексу, враховуючи недотримання вимоги закону про нотаріальне посвідчення такого договору, є нікчемним, а відтак є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнанню його таким судом.

Відповідно до частини 1 статті 215, частини 1 статті 216 ЦК України нікчемний правочин не створює для сторін чи інших осіб юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а тому наступні договори з відчуження майна є недійсними відповідно до частини 5 статті 216, статті 658 ЦК України, як такі, що укладені під час виконання нікчемного правочину особою, що не є власником майна і не має права його продажу.

Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не "породжує" (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків (див. висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.03.2021 р. у справі № 473/1878/19, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.07.2021 р. у справі № 661 /2313/18, від 17.11.2021 р. у справі № 200/4037/19, від 15.12.2021 р. у справі № 757/51379/17).

Волею є детерміноване і мотивоване бажання особи досягти поставленої мети. Сама по собі воля не тягне юридичних наслідків для відповідної особи. Волевиявлення - прояв волі особою ззовні, завдяки чому воля стає доступною для сприйняття іншими особами.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 р. № 904/6495/13, у процедурі банкрутства майно боржника вибуває з володіння власника (органу управління боржником) в момент введення ліквідаційної процедури та з призначенням ліквідатора до нього переходять права органу управління боржником. Отже, вибуття майна з володіння власника відбувається не за його волевиявленням, а в силу прямої вказівки спеціального закону. Обмежуючи таким чином права власника на володіння майном, законодавець одночасно зобов`язує ліквідатора діяти добросовісно, розсудливо, обґрунтовано, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством про банкрутство. Отже, встановлення судами недійсності правочину з продажу майна боржника у ліквідаційній процедурі очевидно підтверджує вихід ліквідатора за межі принципів добросовісності та законності, передбачених положеннями законодавства про банкрутство, та означає порушення ним тих повноважень розумного власника, якими наділив його законодавець в момент введення ліквідаційної процедури. Виходячи з даних обставин, колегія суддів касаційного суду у наведеній справі дійшла до висновку, що майно боржника вибуло з володіння власника поза межами його волевиявлення, а в силу закону, при цьому, визначений законодавцем орган управління майном (ліквідатор) діяв з порушенням тих повноважень, які йому було надано законодавцем при реалізації спірного майна з аукціону.

У постанові від 08.11.2023 р. № Б8/065-12 Верховний Суд дійшов наступного до висновку: "беручи до уваги те, що постановою Верховного Суду від 22.08.2019 р. прийнято у справі №Б8/065-12 нове рішення, яким заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 25.10.2017 р. задоволено; визнано недійсними результати аукціону, проведеного ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" та оформлені протоколом 10.08.2015 р., колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача не з його волі, а тому існує наявність порушених прав ТОВ "Будівельна українська спілка" та правових підстав для звернення до суду із позовом, що розглядається." (п. 21).

Виходячи з наведених, встановлених судом обставин, оскільки договір купівлі-продажу майна, на підставі якого спірне майно вибуло з володіння ТОВ "БУС" в силу закону є недійсним, отже, з огляду на положення частини першої статті 216 ЦК України, такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а також врахувавши, що майно банкрута вибуло з його володіння в результаті дій ліквідатора банкрута - Горбача С.Ф., що були вчинені, з урахуванням встановлених Верховним Судом обставин, згідно постанови від 22.08.2019 р. № Б8/065-12, не в інтересах боржника, з порушенням норм чинного на час проведення аукціону законодавства про банкрутство, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спірне майно ТОВ "БУС" вибуло з володіння останнього поза його волею.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, заперечення відповідачів щодо вибуття майна банкрута за наявності його волі, що унеможливлює витребування майна від кінцевих набувачів є безпідставними.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо можливості подання позивачем-2 позову про витребування майна з чужого незаконного володіння на користь позивача-1, оскільки згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 06.07.2022 р. у справі №914/2618/16, у разі порушення прав іпотекодержателя неотриманням належного задоволення своїх вимог за забезпечувальними договорами, він вправі звернутись до суду з позовом про витребування в інтересах боржника заставного майна у переможця аукціону на підставі статті 1212 ЦК України (у разі, якщо це майно буде відчужене третій особі, - витребувати його від неї на підставі статей 387, 388 ЦК України).

Проте, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі-1-26: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі його законного представника - батька ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в особі її законного представника - батька ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , у власності яких наразі перебуває спірне майно, яке є предметом спору у цій справі, жодним чином не пов`язані з попередніми власниками такого майна, у тому числі з юридичною особою - покупцем спірного майна на аукціоні, результати якого було визнано в судовому порядку недійсними, та/або з банкрутом (позивач-1), з власності якого вибуло таке майно поза його волею.

З матеріалів справи також вбачається відсутність й інших обставин, які могли б свідчити, що вказані особи, у власності яких наразі перебуває спірне майно, на момент укладення відплатних договорів купівлі-продажу спірного майна, як покупці знали або могли знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права, оскільки на момент набуття права власності на спірне майно Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містив жодних заборон щодо його відчуження.

За відсутності у цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов до юридично правильного висновку про недоведеність позивачами їх тверджень, що відповідачі-1-26 є недобросовісними набувачами спірного майна.

При цьому, на думку Північного апеляційного господарського суду, суд першої інстанції правильно врахував й інші аргументи відповідачів, а саме: для деяких з них спірне майно є єдиним місцем проживання; висновки експертів, за результатами проведення судових оціночно-будівельних експертиз відносно вартості спірного майна, які свідчать, що вартість спірного майна істотно збільшилась після його придбання відповідачами, у результаті поліпшення такого майна; висновок Служби у справах дітей та сім`ї від 04.06.2024 р. № 19, відповідно до якого служба вважає, що витребування майна та визнання недійсним договору іпотеки відносно майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , власником якого є ОСОБА_12 та право користування яким мають неповнолітні діти ОСОБА_79 та ОСОБА_80 не є доцільним, оскільки призведе до порушення прав дітей на житло.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо, зокрема: відсутності у вимогах позивачів переконливих обгрунтувань об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного чи загального інтересу; наявності у відповідачів особистого інтересу у збереженні законно придбаного майна за оплатними договорами; добросовісності та необізнаності відповідачів про наявність підстав або загрози витребування майна; бездіяльність учасників справи про банкрутство (позивачів) у питанні вчинення своєчасних дій щодо збереження майна банкрута; ліквідацію та припинення попередніх набувачів майна (ТОВ "Рулл" та ТОВ "Ріел Естейт Компані"), а відтак, відсутності у відповідачів можливості отримати компенсацію за втрачене майно, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що позбавлення відповідачів права власності буде порушенням справедливого балансу, покладатиме на них надмірний індивідуальний тягар і становитиме порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - непропорційне втручання у право відповідачів на мирне володіння майном.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідачів-1-26 на користь позивача-1 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивачів про визнання недійсними договорів іпотеки: між ТОВ "Вітрус ЛТД" та ОСОБА_4 , укладеного 07.10.2021 р., між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_18 , укладеного 16.04.2021 та між ОСОБА_27 та ОСОБА_13 , укладеного 07.10.2021 р., відносно спірного майна, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015р. № 6-301цс15 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 у справі №916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до статті 16 ЦК України є визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Для такого визнання з огляду на приписи статті 5 ЦК України суд має застосувати акт цивільного законодавства, чинний на момент укладення договору (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17).

Правом оспорювати правочин Цивільний кодекс України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи".

Таким чином, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також доведено наявність порушеного права.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Право володіння, користування та розпорядження своїм майном становлять зміст права власності (стаття 317 ЦК України).

Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності - це правовий зв`язок між майном та суб`єктом цього права. За відсутності цього зв`язку (який встановлюється на підставі правовстановлюючих документів) відсутні підстави стверджувати про наявність права суб`єкта на об`єкт нерухомого майна.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до частини 2 статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно з приписами статті 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна, зокрема, за умови, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Таким чином, лише власник може передати належне йому майно в іпотеку.

Позивачі в обґрунтування заявлених вимог про визнання недійсними договорів іпотеки посилаються на те, що відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_18 та ОСОБА_13 не мали права як власники передавати спірне майно в іпотеку.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, придбане ОСОБА_4 у ТОВ "Вітрус ЛТД", згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.10.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., зареєстрованих в реєстрі за № 700, № 701, майно: житловий будинок, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 228,6 кв.м.; земельна ділянка з кадастровим номером :05:020:0115, площею 0,1509 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було передано в іпотеку ТОВ "Вітрус ЛТД", на підставі договору іпотеки від 07.10.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за № 702.

ОСОБА_13 , в свою чергу, придбане у ОСОБА_36 , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.06.2021 р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.06.2021 р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., зареєстрованих в реєстрі за № 1003, 1002, майно: земельну ділянку з кадастровим номером :05:020:0044, площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,3 кв.м., на підставі договору іпотеки від 16.11.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3126, передала в іпотеку ОСОБА_27 .

ОСОБА_18 , набувши від ОСОБА_40 , згідно договору купівлі-продажу від 16.04.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міленіною К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 578, майно: земельну ділянку з кадастровим номером :05:020:0034, площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,6 кв.м., на підставі іпотечного договору від 16.04.2021 р. № 2774, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелініною К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 580, передав таке майно в іпотеку Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

У той же час, як вірно встановив суд першої інстанції, вказані особи - ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 є добросовісними набувачами спірного майна, що не підлягає витребуванню на користь позивача-1, отже оспорювані позивачами договори вчинені з дотриманням положень статей 317 і 319 ЦК України, відповідно до змісту яких саме власнику належить право розпоряджатись своїм майном за власною волею, отже такі договори не можуть бути визнані недійсними з наведених у позові підстав, тому ці позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи відповідачами було заявлено про застосування наслідків пропуску позивачами позовної давності, однак, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у даному випадку початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна у порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту, коли позивачі дізналися або могли дізнатись про вибуття спірного майна до іншої особи, яка згодом його відчужила на користь третіх осіб, а саме: з 10.08.2015 р. - дати проведення аукціону з продажу спірного майна та договору купівлі-продажу майнового комплексу від 10.08.2015 р. № 1, укладеного між ТОВ "Будівельна Українська Спілка" та ТОВ "Ріел Естейт Компані", а враховуючи, що з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідачів позивачі звернулись 21.02.2023 р., строк позовної давності про застосування якого заявлено відповідачами, сплив.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №Б8/065-12 (911/229/22) щодо витребування іншого майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка", яке продавалось з аукціону.

Однак, оскільки за результатами вирішення даного спору судом першої інстанції встановлено самостійні підстави для відмови у задоволенні позову, заяви відповідачів щодо застосування наслідків пропуску позовної давності обґрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства і правові позиції Верховного Суду, оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутності правових для задоволення заявлених позивачами позовних вимог про витребування майна та про визнання недійсними договорів іпотеки.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги на рішення суду в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області від 06 листопада 2025 року законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, судові витрати, пов`язані з її розглядом, покладаються на апелянта.

Щодо апеляційної скарги АТ "Укрексімбанк" на додаткове рішення Господарського суду Київської області, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Оскільки у задоволенні позову було відмовлено, понесені відповідачами судові витрати покладаються на позивачів.

За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

У постановах від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 19 лютого 2025 року стягнуто солідарно з позивачів на користь окремих відповідачів судові витрати на правничу допомогу, а саме: на користь ОСОБА_11 90 000,00 грн, на користь ТОВ "Вітрус ЛТД" 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_21 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_3 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_24 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_2 48700,00 грн, на користь ОСОБА_9 48700,00 грн, на користь ОСОБА_12 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_18 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_23 90 000,00 грн, на користь ОСОБА_15 50 000,00 грн, на користь ОСОБА_22 48 700,00 грн, на користь ОСОБА_10 48 700,00 грн, на користь ОСОБА_16 48 700,00 грн.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_11 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-10 ( ОСОБА_11 ) подав відзив на позов, у якому він, крім іншого, заявив, що судові витрати, які відповідач очікує понести за час розгляду даної справи складає не менше 200000,00 грн. Також, відповідач-10 наголосив, що докази понесення судових витрат будуть подані у строки, визначені положеннями ГПК України.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

08.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення, до суду першої інстанції надійшла заява відповідача-10 про ухвалення додаткового рішення суду, в якій відповідач просить суд вирішити питання відшкодування на користь ОСОБА_11 судових витрат, а саме: 144 856,12 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Дана заява вмотивована тим, що з метою захисту прав відповідача, між ОСОБА_11 та Адвокатським об`єднанням "ОСТІН" було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 07/2023 від 10.04.2023 р., на виконання якого надано послуги на суму 144 856,12 грн.

Позивач-2 скористався правом подати заперечення на заяву та в обґрунтування заперечень, крім іншого, зазначив, що відповідно до наданих представником відповідача-10 Яценком Є.О. деталізації наданих послуг, останні начебто надавалися Євгеном Яценко (директор, адвокат) та юристами: Смітюком Віталієм Олександровичем, Герман Валерією. Також, позивач зазначає, що на підтвердження повноважень Яценка Євгена Олександровича надано ордер про надання правничої (правової) допомоги натомість на підтвердження повноважень та участі юристів Смітюк В.О. та Герман В. будь-яких доказів не надано фактично в судових засіданнях приймав участь лише адвокат Яценко Є.О., який, як вбачається з наданого договору, уклав, як директор АО "Остін" договір з відповідачем-10 та здійснював надання правничої допомоги. При цьому договір не передбачає оплатності надання послуг юристами Смітюком В.О. та Герман В. Більше того, з наданих документів не зрозуміла участь вищевказаних юристів у справі №Б8/065-12 (911/756/23).

Також, позивач наполягає, що як у тексті договору так і рахунках відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23). Інших доказів, які б свідчили про пов`язаність наданого договору, а відповідно й сплаченого відповідачем-10 гонорару із цією справою, до заяви не надано. Стосовно подання разом з заявою актів приймання наданих послуг відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги №07/2023 від 10.04.2023 р., позивач-2 наголошував, що з урахуванням відсутності посилань у договорі та рахунках встановити, що послуги надавались саме у справі Б8/065-12 (911/756/23) є неможливим, так як у актах також відсутнє посилання на дану справу (аналогічний висновок наведено у постанові Великої палати ВС від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21). Приведення у тексті деталізації наданих послуг опису робіт, наданих адвокатом, таким доказом, на переконання позивача, бути не може, оскільки останній не підписано відповідачем-10 та здебільшого стосується дій не пов`язаних з даною справою, а також діями вчиненими у справах без зазначення їх номеру. Отже, на підставі вищенаведеного, позивач-2 дійшов висновку, що представником відповідача-10 недоведені належними та допустимими доказами його вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу у цій справі. При цьому позивач наголосив, що не можуть бути покладені на позивача (позивачів) витрати на правову допомогу, надані в інших судових справах або за представлення інтересів особи в інших органах, організаціях та установах, що не пов`язані з розглядом справи №Б8/065-12 (911/756/23). Аналіз судових рішень Верховного Суду дає змогу дійти висновку, що підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом (постанова КГС ВС від 05.06.2018 р. у справі № 904/8308/17).

Позивач-1 у заяві про зменшення витрат на правничу допомогу просив суд відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-10 надано копії наступних документів:

- договору № 07/2023 від 10.04.2023 р. про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між АО "Остін" в особі директора Яценка Є.О. та ОСОБА_11.;

- актів приймання наданих послуг;

- деталізації наданих послуг;

- рахунків;

- платіжних інструкцій.

Копія ордеру від 16.05.2023 р. на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_11 адвокатом Яценком Євгеном Олександровичем також наявна в матеріалах справи.

Відповідно до умов договору від 10.04.2023 р. № 07/2023 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між АО "Остін" в особі директора Яценка Євгена Олександровича (виконавець) та ОСОБА_11 (замовник), замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання з якісного і своєчасного надання замовнику послуг представництва, захисту, інших послуг правової допомоги, що пов`язані або виходять із претензій, вимог, судових справ на предмет звернення стягнення або іншого відчуження чи зміни права власності на житловий будинок № 2 по провулку Каштановому в селі Іванковичі Київської області та/ або земельну ділянку кадастровий номер :05:020:0041 (п. 1.1.).

Відповідно до п. 3.1 договору вартість наданих послуг визначається в результаті переговорів між сторонами та фіксується в актах приймання наданих послуг.

Розмір грошової винагороди за описані послуги (далі - "винагорода") визначається, виходячи з фактичної кількості годин, витрачених юристами виконавця, та погодинної ставки у розмірі гривневого еквіваленту 40 (сорок) доларів США за одну годину роботи станом на дату виставлення замовнику відповідного рахунку, але сукупно не більше 2 000 (дві тисячі) доларів США на місяць.

Сторони досягли згоди, що у вартість послуг за цим договором не входять обов`язкові платежі (державне мито, збори тощо) та інші витрати (послуги нотаріусів, реєстраторів, перекладачів, витрати на відрядження тощо), сплата яких необхідна для вирішення завдань, поставлених замовником, та які з метою економії часу виконавець має право здійснити до моменту фактичного отримання коштів від замовника. Можлива сплата таких обов`язкових платежів здійснюється в рамках надання Послуг, та не є обов`язком виконавця, що виникає в рамках виконання договору доручення чи комісії, й підлягає компенсації замовником.

Згідно актів приймання наданих послуг виконавцем надано на виконання зазначеного договору послуги за період з 01.06.2023 р. по 30.06.2023 р. на суму 230,00 доларів США; за період з 01.07.2023 р. по 31.07.2023 р. на суму 210,00 доларів США; за період з 01.08.2023 р. по 31.08.2023 р. на суму 688,00 доларів США; за період з 01.09.2023 р. по 30.09.2023 р. на суму 284,00 доларів США; за період з 01.10.2023 р. по 31.10.2023 р. на суму 912,00 доларів США; за період з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р. на суму 590,00 доларів США; за період з 01.01.2024 р. по 31.01.2024 р. на суму 350,00 доларів США; за період з 01.05.2024 р. по 31.05.2024 р. на суму 184,00 доларів США; за період з 01.06.2024 р. по 30.06.2024 р. на суму 90,00 доларів США; за період з 01.07.2024 р. по 31.08.2024 р. на суму 60,00 доларів США; за період з 01.11.2024 р. по 06.11.2024 р. на суму 120,00 доларів США.

Дослідивши надані відповідачем-10 докази апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що представником відповідача-10 необґрунтовано включено до витрат, які б підлягали відшкодуванню відповідачу за рахунок коштів позивачів, послуги за період з 01.06.2023 р. по 31.11.2024 р., а саме: узгодження організаційних моментів із експертом щодо проведення оціночно-будівельної експертизи домоволодіння; опрацювання клопотання експерта від 07.06.2023 р. про проведення натурного обстеження необхідного для виконання оціночно-будівельної експертизи № 2661; виїзд для натурного огляду домоволодіння; отримання висновку експерта № 2661 від 13.09.2023 р. за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи, попередній аналіз висновку, оскільки такі витрати не відповідають критерію розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу. Також, є безпідставним включення витрат, як таких, що підлягають відшкодуванню у цій справі, за наступні послуги: опрацювання касаційної скарги ТОВ "Сантехсервіс" на постанову ПАГС від 10.04.2023 р. у справі №Б8/065-12 (911/2359/22) про повернення позову БУС до ГСКО з метою вирішення питання відкриття провадження; опрацювання ухвали ВС від 12.07.2023 р. у справі № Б8/065-12 (911/2359/22), постановленої за наслідками поданої касаційної скарги ТОВ "Сантехсервіс" на постанову ПАГС від 10.04.2023 р.; опрацювання отриманих від замовника запиту на документи слідчого і повістки про виклик на допит свідком у кримінальному провадженні, оскільки такі витрати не було понесено саме у цій справі під час розгляду її першою судовою інстанцією.

Також, як вірно встановив суд першої інстанції, в деталізації наданих послуг час перебування у судових засіданнях адвокатом Яценком Є.О. відображено невірно, у зв`язку з чим, суд першої інстанції для встановлення обґрунтованості витрат, понесених відповідачем на захист його прав адвокатом в судових засіданнях, здійснення їх перерахунку, обґрунтовано врахував час проведення судових засідань згідно змісту протоколів судових засідань.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що такі послуги як: встановлення поточної ситуації у справі № Б8/065-12 (911/756/23) та пов`язаних справах можуть бути невід`ємними частинами підготування відзиву. А вимоги про відшкодування витрат за такі послуги як дослідження обставин на предмет зловживання процесуальними правами шляхом подання тотожної позовної заяви після її повернення; опрацювання можливості залишення без розгляду позову у цій справі, збір практики щодо п. 10 частини першої статті 226 ГПК України, ч. 3 статті 43 ГПК України; підготовка, оформлення та подача клопотання про залишення без розгляду позову, є безпідставними, так як відшкодуванню підлягають витрати, які справді були необхідні для захисту прав сторони та правильного вирішення спору, однак наведені дії адвоката, вчинені після набрання законної сили ухвалою господарського суду Київської області від 15.08.2023 р. № Б8/065-12 (911/2359/22) про повернення позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідачів, з урахуванням того, що відповідно до положень статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, не можна вважати необхідними та розумними.

Крім того, є вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість заявлення представником відповідача про відшкодування витрат на послуги, які стосуються перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду Київської області від 09.06.2023 р., так як заяву про ухвалення додаткового рішення щодо таких витрат може бути подано саме до суду де такі судові витрати понесено.

Доводи апелянта про те, що фактично в судових засіданнях брав участь лише адвокат Яценко Є.О., а у тексті договору та у рахунках відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23), відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки за умовами договору від 10.04.2023 р. № 07/2023 про надання правової (правничої) допомоги АО "Остін" передбачено надання відповідачу-10 правової допомоги у спорах щодо звернення стягнення або іншого відчуження чи зміни права власності на житловий будинок № 2 по провулку Каштановому в селі Іванковичі Київської області та/ або земельну ділянку кадастровий номер :05:020:0041, що відповідає змісту позовних вимог до відповідача-10 у даній справі, а участь у судових засіданнях лише адвоката Яценко Є.О. не спростовує факт надання правової допомоги відповідачу-10 й іншими працівниками об`єднання, що підтверджується деталізаціями наданих послуг.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-10, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 144856,12грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-10), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-10 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-10 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-10 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-10 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ТОВ "Вітрус ЛТД" під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-18 (ТОВ "Вітрус ЛТД") у відзиві на позов заявив, що орієнтовний розрахунок судових витрат становить 180 000,00 грн. та зазначив, що докази понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

08.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення, до суду від відповідача-28 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути солідарно з позивачів на користь ТОВ "Вітрус ЛТД" судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 188 500, 00 грн. Дана заява вмотивована тим, що строк для подання такої заяви разом з доказами на підтвердження надання професійної правничої допомоги є дотриманим, а тому існують підстави для ухвалення додаткового рішення у справі № Б8/065-12 (911/756/23) щодо стягнення із позивачів на користь відповідача-28 витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне. Між ТОВ "Вітрус ЛТД" та Адвокатським об`єднанням "ДСА ГРУП" (надалі АО "ДСА ГРУП") 13.03.2023 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, а 12.05.2023 р. укладено додаток № 2 до вказаного договору, відповідно до якого клієнт доручає Адвокатському об`єднанню здійснити представництво його інтересів як відповідача у суді першої інстанції під час розгляду справи № Б8/065-12 (911/756/23). Сторони погодили, що гонорар за надання послуг за вказаним договором є фіксованим. Клієнт сплачує гонорар наперед. За представництво інтересів клієнта у даній справі у суді першої інстанції, гонорар становить 188 500,00 грн. (пункти 1.1 та 1.3 Додатку № 2). Тобто, сторони погоди умови надання правничої допомоги та форму гонорару у фіксованій сумі.

Позивач-2 у запереченнях на вказану заяву, крім іншого, зазначив, що зокрема в акті приймання-передачі наданих послуг зазначено, лише про представництво інтересів ТОВ "Вітрус ЛТД" у господарському суду Київської області під час розгляду справи однак жодного доказу на підтвердження таких дій не надано, лише у заяві про ухвалення додаткового рішення вказано, що АО "ДСА ГРУП" здійснено представництво інтересів ТОВ "Вітрус ЛТД" в суді першої інстанції під час розгляду справи № Б8/065-12 (911/756/23), що підтверджується процесуальними документами поданими адвокатом Старцевим Ю.К. відповідними протоколами судових засідань, наявними у матеріалах справи. Отже, відносно надання будь-яких послуг АО "ДСА ГРУП" в матеріалах справи немає взагалі будь-яких доказів. Позивач наполягав, що ТОВ "Вітрус ЛТД" може мати право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Позивач-1 у заяві про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу просив суд відмовити відповідачу-28 у відшкодуванні наведених судових витрат. Одночасно, позивач-1 зазначив, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (така позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-28 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової (правничої) допомоги від 13.03.2023 р., укладеного між ТОВ "Вітрус ЛТД" (клієнт) та АО "ДСА Груп";

- додатку № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 13.03.2023 р.;

- додаткової угоди № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 13.03.2023 р.

- акту приймання-передачі наданих послуг;

- рахунку;

- платіжних інструкцій.

Також матеріали справи містять копію ордеру від 15.05.2023 р. на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Вітрус ЛТД" адвокатом Старцевим Ю.К.

Відповідно до умов договору про надання правової (правничої) допомоги від 13.03.2023 р., укладеного між ТОВ "Вітрус ЛТД" (клієнт) та АО "ДСА Груп" (адвокатське об`єднання) клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу (надалі "послуги") Клієнту, обсяг якої визначається умовами даного договору, у додатках/ додаткових угодах до цього договору або іншим чином письмово погоджується сторонами, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги та попередньо погоджені Клієнтом фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Від імені адвокатського об`єднання можуть діяти адвокати адвокатського об`єднання "ДСА ГРУП", також можуть залучатись інші адвокати на договірних засадах (надалі "адвокати/ адвокати об`єднання") (п.п. 1.1, 1.2).

В п. 1.3 додатку № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 13.03.2023 р. сторони передбачили, що відповідно до положень п.3.1. договору сторони погодили, що гонорар надання послуг за вказаним договором є фіксованим. Клієнт сплачує гонорар наперед. За представництво інтересів клієнта у цій справі у суді першої інстанції, гонорар становить 188 500,00 грн. без урахування витрат на поштові відправлення та витрат на друк.

Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження виконання наведеного договору сторонами 07.11.2024 р. підписано та скріплено відтисками печаток сторін акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.11.2024 р., згідно якого вартість представництва інтересів ТОВ "Вітрус ЛТД" у господарському суді Київської області у справі № Б8/065-12 (911/756/23) становить 188 500,00 грн.

Наведені послуги було сплачено відповідачем-28 на користь адвокатського об`єднання в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.05.2023 р. № 1633.

Доводи апелянта про те, що з наданих документів (копії акту прийому - передач робіт (послуг) від 07.11.2024 до Договору від 13.03.2023 не визначено розмір гонорару (погодинної ставки) представника відповідача-28, який брав участь у справі, а ТОВ «Вітрус ЛТД» є пов`язаною особою із ТОВ "БУС", так як керівники та засновники вели та ведуть спільну підприємницьку діяльність, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки за умовами вказаного Договору його сторони погодили, що гонорар за надання послуг за вказаним договором є фіксованим, клієнт сплачує гонорар наперед, за представництво інтересів клієнта у даній справі у суді першої інстанції, гонорар становить 188 500 гривень (пункти 1.1 та 1.3 Додатку № 2), а посилання на пов`язаність вказаного відповідача та банкрута не можуть бути підставою для відмови у стягненні судових витрат.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-28, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 188500,00грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-28), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-28 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-28 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-28 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-28 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_21 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представник відповідача-21 ( ОСОБА_21 ) заявив, що судові витрати мають бути покладені на позивачів. Також, відповідач зазначила, що попередній розрахунок судових витрат, які ОСОБА_21 понесла і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції складає 200 000,00 грн.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Крім того, 21.05.2024, тобто до закінчення судових дебатів, до суду від відповідача-21 надійшла заява, в якій представник ОСОБА_21 просив суд ухвалити додаткове рішення у справі № Б8/065-12 (911/756/23) щодо розподілу судових витрат; стягнути з позивачів на користь відповідача-21 судові витрати в сумі 179 798,70 грн.; задовольнити заяву про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення господарським судом Київської області.

11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення, до суду від відповідача-21 надійшла заява, в якій представник ОСОБА_21 - Конопля А.М. просив суд ухвалити додаткове рішення у справі № Б8/065-12 (911/756/23) щодо розподілу судових витрат; стягнути з позивачів на користь відповідача-21 судові витрати у сумі 257 132,63 грн.

Позивачем-2 подано заперечення на вказані заяви, в яких позивач наголошує, що представник відповідача-21 подає до суду процесуальний документ, що не відповідає формі та вимогам ГПК України, оскільки ч. 2 ст. 244 ГПК України, надає право учасникам справи подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, натомість представником відповідача-21 подано до суду заяву про стягнення з АТ "Укрексімбанк" судових витрат, до ухвалення рішення, що суперечить вищезазначеній нормі ГПК України. Також позивач зазначив, що виходячи із правових висновків Верховного Суду, АТ "Укрексімбанк", надавши оцінку доказам наданим представником відповідача-21 на підтвердження відшкодування витрат на надання правової допомоги, вважає, що відповідачем-21 документально не підтверджено витрати на правову допомогу, не дотримано вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, тому АТ "Укрексімбанк" заперечує проти заяви про стягнення судових витрат.

Позивач-1 у заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги зазначив, зокрема про те, що деталізація наданих відповідачем послуг містить послуги, які не пов`язані з розглядом справи №Б8/065-12 (911/756/23), вказані послуги надавалися іншими особами, які не здійснювали представництво інтересів відповідача у справі: представництво інтересів у приватного нотаріуса, підготовка заяв про надання дозволу на фото/ відео зйомку, обговорення з оператором питань пов`язаних з судовим засіданням, представництво в Касаційному господарському суді по іншій справі, зустріч з ліквідатором ТОВ "БУС", з метою обговорення подальшої стратегії по справі, обговорення з паном ОСОБА_10 організаційних питань.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-21 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 10.05.2023 р. № 2841-1239;

- додаткової угоди від 11.12.2023 р. № 1;

- рахунків;

- платіжних інструкцій;

- деталізацій рахунків.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_21 адвокатом Коноплею А.М.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 10.05.2023 р. № 2841-1239, укладеного між ОСОБА_21 (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Ілляшев та Партнери", за цим договором юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги клієнту на умовах, визначених цим договором та "Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери" (далі - "Умови надання послуг"), які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1).

Згідно з п. 5.1. договору вартість послуг юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з умовами надання послуг.

Згідно умов надання юридичних послуг "Ілляшев та Партнери" встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару "Ілляшев та Партнери". Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами "Ілляшев та Партнери" на свій власний розсуд клієнта має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами початкових ставок спеціалістів "Ілляшев та Партнери" та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів "Ілляшев та Партнери" становить від 120 Євро до 360 Євро.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем-21 заявлено також про відшкодування витрат, які не пов`язані з розглядом даної справи судом першої інстанції і відповідно в даному випадку не підлягають відшкодуванню позивачами у цій справі, оскільки не є обґрунтованим заявлення про відшкодування витрат на послуги: представництво інтересів у приватного нотаріуса; кур`єрські послуги (за наявності витрат понесених на "організацію поштового відправлення учасникам справи та подачі в суд"); представництво інтересів у Касаційному господарському суді під час розгляд справи № Б8/065-12 (911/229/22); робота з Єдиним державним реєстром судових рішень, відкритими джерелами інформації (сайт "ЗаконОнлайн") з метою контролю публікації ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2023 р. у справі № Б8/065-12 (911/229/22); робота з Єдиним державним реєстром судових рішень з метою моніторингу поточної ситуації у справі про банкрутство ТОВ "БУС", опрацювання ухвал Верховного Суду від 20.07.2023 р. та від 10.08.2023 р., ухвал Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 р., ухвали господарського суду Київської області від 15.08.2023 р.; зустріч з ліквідатором ТОВ "БУС" арбітражним керуючим Горбачем С.Ф. з метою обговорення подальшої стратегії у справі про банкрутство ТОВ "БУС".

Доводи апелянта про те, що копія заяви від 08.11.2024 йому не направлялась і заява мала бути залишена без розгляду, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копія вказаної заяви з додатками направлялась на адресу АТ "Укрексімбанк", як і на адреси інших учасників справи, 11.11.2024, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 11.11.2024.

Також є безпідставними посилання апелянта на відсутність доказів оплати вказаної правової допомоги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оплата здійснена ОСОБА_88, який є чоловіком ОСОБА_21., що не заборонено чинним законодавством.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-21, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 257132,63 грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-21), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-21 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-21 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-21 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-21 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_3 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представник відповідача-3 ( ОСОБА_3 ) заявив, що судові витрати мають бути покладені на позивачів. Також відповідач зазначила, що попередній розрахунок судових витрат, які ОСОБА_3 понесла і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції складає 200 000,00 грн.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Крім того, 21.05.2024, тобто до закінчення судових дебатів, до суду від відповідача-3 надійшла заява, в якій представник ОСОБА_3 просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № Б8/065-12 (911/756/23) щодо розподілу судових витрат; стягнути з позивачів на користь відповідача-3 судові витрати в сумі 167 968,57 грн.; задовольнити заяву про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення господарським судом Київської області.

11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення, до суду від відповідача-3 надійшла заява, в якій представник ОСОБА_3 - Конопля А.М. просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № Б8/065-12 (911/756/23) щодо розподілу судових витрат; стягнути з позивачів на користь відповідача-3 судові витрати в сумі 245 672,41 грн.

Позивачем-2 подано заперечення на вказані заяви, в яких позивач наголошує, що представник відповідача-3 подає до суду процесуальний документ, що не відповідає формі та вимогам ГПК України, оскільки ч. 2 ст. 244 ГПК України, надає право учасникам справи подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, натомість представником відповідача-3 подано до суду заяву про стягнення з АТ "Укрексімбанк" судових витрат, до ухвалення рішення, що суперечить вищезазначеній нормі ГПК України.

Також позивач-2 зазначив, що виходячи із правових висновків Верховного Суду, АТ "Укрексімбанк", надавши оцінку доказам наданим представником відповідача-3 на підтвердження відшкодування витрат на надання правової допомоги, вважає, що відповідачем-3 документально не підтверджено витрати на правову допомогу, не дотримано вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, тому АТ "Укрексімбанк" заперечує проти заяви про стягнення судових витрат.

Позивач-1 у заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, що надійшла до суду 19.11.2024 р. зазначає, зокрема про те, що деталізація наданих відповідачем послуг містить послуги, які не пов`язані з розглядом справи №Б8/065-12 (911/756/23), вказані послуги надавалися іншими особами, які не здійснювали представництво інтересів відповідача у справі: представництво інтересів у приватного нотаріуса, підготовка заяв про надання дозволу на фото/ відео зйомку, обговорення з оператором питань пов`язаних з судовим засіданням, представництво в Касаційному господарському суді по іншій справі, зустріч з ліквідатором ТОВ "БУС", з метою обговорення подальшої стратегії по справі, обговорення з паном ОСОБА_10 організаційних питань.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-3 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 03.05.2023 р. №2835-1239;

- рахунків;

- платіжних інструкцій;

- деталізацій рахунків.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 адвокатом Коноплею А.М.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 03.05.2023 р. № 2835-1239, укладеного між ОСОБА_3 (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Ілляшев та Партнери", за цим договором юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги клієнту на умовах, визначених цим договором та "Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери" (далі - "Умови надання послуг"), які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1).

Згідно з п. 5.1. договору вартість послуг юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з умовами надання послуг.

Згідно умов надання юридичних послуг "Ілляшев та Партнери" встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару "Ілляшев та Партнери". Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами "Ілляшев та Партнери" на свій власний розсуд клієнта має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами початкових ставок спеціалістів "Ілляшев та Партнери" та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів "Ілляшев та Партнери" становить від 120 Євро до 360 Євро.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем-3 заявлено про відшкодування витрат, які не пов`язані з розглядом цієї справи судом першої інстанції і не підлягають відшкодуванню позивачами, за результатами розгляду наведених заяв, оскільки не є обґрунтованим заявлення про відшкодування витрат на послуги: представництво інтересів у приватного нотаріуса; кур`єрські послуги (за наявності витрат понесених на "організацію поштового відправлення учасникам справи та подачі в суд"); представництво інтересів у Касаційному господарському суді під час розгляд справи № Б8/065-12 (911/229/22); робота з Єдиним державним реєстром судових рішень, відкритими джерелами інформації (сайт "ЗаконОнлайн") з метою контролю публікації ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2023 р. у справі № Б8/065-12 (911/229/22); робота з Єдиним державним реєстром судових рішень з метою моніторингу поточної ситуації у справі про банкрутство ТОВ "БУС", опрацювання ухвал Верховного Суду від 20.07.2023 р. та від 10.08.2023 р., ухвал Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 р., ухвали господарського суду Київської області від 15.08.2023 р.; зустріч з ліквідатором ТОВ "БУС " арбітражним керуючим Горбачем С.Ф. з метою обговорення подальшої стратегії у справі про банкрутство ТОВ "БУС"; "обговорення з паном ОСОБА_10 організаційних питань, пов`язаних з розглядом господарським судом Київської області справи № 911/756/23 про витребування майна (телефон, декілька разів)".

Крім того, як вірно зауважив суд першої інстанції, вимоги в частині відшкодування витрат, понесених відповідачем-3 на підготовку заяви про надання дозволу оператору ТОВ "Допоможемо ТБ" Якуніну Є.А. на фото/ відеозйомку у залі судового засідання під час розгляду справи №Б8/065-12 (911/756/23) 24.05.2023 р., 12.07.2023 р. у господарському суді Київської області; обговорення з оператором ТОВ "Допоможемо ТБ" Якуніним Є.А. питань, пов`язаних із судовим засіданням 24.05.2023 р., 12.07.2023 р. у господарському суді Київської області у справі №Б8/065-12 (911/756/23) (телефоном); представництво інтересів під час підписання і подання до господарського суду Київської області заяви про надання дозволу оператору ТОВ "Допоможемо ТБ" Якуніну Є.А. на фото/ відеозйомку у залі судового засідання під час розгляду справи №Б8/065-12 (911/756/23) 24.05.2023 р., 12.07.2023 р. у господарському суді Київської області не можна вважати обґрунтованими, так як такі витрати не є необхідними для захисту прав та інтересів відповідача.

Доводи апелянта про те, що копія заяви від 08.11.2024 йому не направлялась і заява мала бути залишена без розгляду, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копія вказаної заяви з додатками направлялась на адресу АТ "Укрексімбанк", як і на адреси інших учасників справи, 11.11.2024, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 11.11.2024.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-3, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 245 672,41 грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-3), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-3 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-3 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-3 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-3 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_24 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представник відповідача-24 ( ОСОБА_24 ) заявив, що судові витрати мають бути покладені на позивачів. Також представник відповідача зазначив, що попередній розрахунок судових витрат, які ОСОБА_24 понесла і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції складає 200000,00 грн.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

06.11.2024, до прийняття рішення по справі, представником відповідача-24 - адвокатом Чорнолуцьким Р.В. подано до суду заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якій представник відповідача-24 зазначив, що вартість правничої допомоги, що надається ОСОБА_24., буде розраховуватись також і з урахуванням кількості судових засідань, в яких приймав участь Чорнолуцький Р.В., тому до закінчення стадії судових дебатів у справі №Б8/065-12 (911/756/23) заявляє, що всі необхідні докази, що підтверджують розмір судових витрат відповідача-24 ОСОБА_24. у рамках розгляду даної справи будуть надані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення.

11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення, до суду від відповідача-24 надійшла заява, в якій представник ОСОБА_24 просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № Б8/065-12 (911/756/23) щодо розподілу судових витрат; стягнути з позивачів на користь відповідача-24 судові витрати в сумі 194 227,76 грн. Зазначена заява також надійшла до суду 13.11.2024.

Позивачем-2 подано заперечення на вказані заяви, в яких позивач-2 наголошує, що відповідачем-24 не надано належних, допустимих та достатніх доказів для підтвердження обсягу наданих послуг та виконаних робіт. Акти приймання-передачі послуг, підписані між адвокатом та відповідачем-24 не підтверджують виконання переліку робіт зазначених в таких актах та витраченого часу. При цьому до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано жодних доказів на підтвердження зазначених у вказаному акті переліку робіт та витраченого часу. Також, позивач наполягає, що у постанові від 05.06.2018 р. у справі № 904/8308/17 Верховний Суд зазначив, що розмір має бути доведений, документально обґрунтований і відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Таким чином, ОСОБА_24 може мати право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Позивач-1 у заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, що надійшла до суду 19.11.2024 р. зазначив, зокрема про те, що долучені відповідачем до клопотання копії актів приймання-передачі наданих послуг не містять посилання на справу в якій були надані послуги адвокатом, що ставить під сумнів надання послуг виключно в межах справи № Б8/065-12 (911/756/23) враховуючи загальний характер договору №07/12 від 16.12.2022 р. З урахуванням відсутності посилань у договорі та рахунках встановити, що послуги надавались саме у справі Б8/065-12 (911/756/23) є неможливим, так як у актах також відсутнє посилання на дану справу (аналогічний висновок наведено у постанові Великої Палати ВС від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21). Невиправданою є також оплата послуг адвоката за участь у судовому засіданні з розрахунку 1 судове засідання = 2 години робочого часу (300 дол. США) адвоката, оскільки не враховує реальний та фактично витрачений час на надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-24 надано копії наступних документів:

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано копії, в тому числі таких документів:

- договору про надання правової допомоги від 16.12.2022 р. № 07/12;

- додаткового договору від 14.11.2023 р. № 1411/23-1;

- додаткової угоди від 04.05.2023 р. № 0405/23-1;

- додаткової угоди від 08.11.2024 р. № 0811/24-1;

- актів приймання-передачі наданих послуг до договору;

- розписок, на підтвердження оплати послуг адвоката.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_24 адвокатом Чорнолуцьким Р.В.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 16.12.2022 р. № 07/12, укладеного між адвокатом - Чорнолуцьким Р.В. та клієнтом - ОСОБА_24. предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами юридичних консультувань та правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (п. 1.1).

Згідно з п. 4.2. договору гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Пунктом 2.2. додаткової угоди від 04.05.2023 р. № 0405/23-1 сторони узгодили, що розмір погодинної ставки роботи адвоката становить 150,00 доларів США за 1 год.

Згідно з п. 4 вказаної додаткової угоди, сторони узгодили, що клієнт сплачує адвокату авансом вартість 15 год. роботи адвоката, що становить 82690,76 грн.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди від 08.11.2024 р. № 0811/24-1 сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити на користь адвоката вартість 18 год. роботи адвоката, що становить 111 537,00 грн.

Дослідивши надані відповідачем-24 докази апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що адвокатом, на виконання наведеного договору, було надано клієнту наступні послуги: участь в судових засіданнях з розгляду даної справи; підготовка та подання відзиву на позов; підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи; підготовка та подання до суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Також, як вірно встановив суд першої інстанції, відображений у вказаних актах час, що адвокатом витрачено на захист прав та інтересів відповідача у цій справі у судових засіданнях не відповідає тривалості проведення судових засідань згідно протоколів судових засідань.

Доводи апелянта про те, що відповідачем-24 не надано жодних доказів щодо вартості послуг і виконаних робіт, акти приймання-передачі послуг підписані між адвокатом та відповідачем-24 не підтверджують самі по собі зазначених в цих актах переліку робіт та витраченого часу, а надані розписки є неналежними доказами і не підтверджують факту оплати відповідачем-24 послуг з надання правової допомоги, оскільки платежі на суму, яка перевищує 50000 грн., мають здійснюватися шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення та/або переказу коштів на рахунки, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки обсяг наданої правничої допомоги та виконаних робіт міститься в додаткових угодах до договору про надання правової допомоги, кожен Акт приймання-передачі послуг містить посилання на кількість годин, витрачених адвокатом на надання правничої допомоги, вартість години роботи адвоката Чорнолуцького Р.В. міститься безпосередньо в наданих до суду документах, а наявні у справі розписки є належними доказами сплати відповідачем-24 гонорару адвокату, оскільки обмеження касових операцій між фізичними особами в банківських установах, передбачених Положенням про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, на яке посилається апелянт, не стосується взаємовідносин адвоката та клієнта і не скасовує при цьому сам факт передачі грошових коштів.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-24, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 194 227,76 грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-24), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-24 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-24 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-24 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-24 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_81 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представником відповідача-2 ( ОСОБА_82 ) - адвокатом Кравцем Р.Ю. зазначено, що розмір судових витрат відповідача орієнтовно становить 14 300,00 грн. Також вказано, що відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У прохальній частині відзиву відповідач просить суд витрати покласти на позивача.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до змісту клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, що надійшло до суду 13.11.2024 (направлено поштою 11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення) розмір понесених відповідачем-2 витрат становить 48700,00 грн.

Позивач-2 у запереченнях на вказане клопотання заявляв, по-перше, що, на його переконання, відповідачем-2 не було подано заяву про подання у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, аргументи наведені у відзиві позивач не сприймає як відповідну заяву. Крім цього, позивач-2 наполягає, що документи надані разом з клопотанням про долучення доказів, не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-2 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 р. № 81;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 р. № 81;

- актів наданих послуг;

- рахунків на оплату;

- платіжної інструкції.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 адвокатом Кравцем Р.Ю.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 р. № 81, укладеного між АО "Кравець і партнери" та ОСОБА_2 (замовник) за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в додатку № 1 до даного договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін.

Як вбачається зі змісту клопотання та поданих доказів відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 700,00 грн., так, витрати було понесено наступні послуги: підготовка та подача відзиву на позов - вартість послуги 10 000,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.05.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 12.07.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 11.10.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.12.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.01.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 22.05.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 19.06.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 14.08.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.11.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.

Доводи апелянта про те, що у тексті договору, рахунках та актах відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23), інших доказів, які б свідчили про пов`язаність наданого договору, а відповідно й сплаченого відповідачами-2, -8, -9, -15, -22 гонорару із цією справою, не надано, схожість відзивів відповідачів-2, -8, -9, -15, -22, а також зазначення у рахунках на оплату №435, №439, №437, №441, №445 вказано «Відзив на позовну заяву по справі №Б8/065-12», відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки у кожному окремому рахунку на оплату, що був виставлений відповідачам-2, -8, -9, -15, -22 за участь у судових засіданнях по даній справі, у відповідних актах наданих послуг, вказується назва суду, Господарський суд Київської області, та дата такого судового засідання, а твердження про зазначення номеру справи №Б8/065-12, замість №Б8/065-12(911/756/23), є надмірним формалізмом, оскільки участь адвоката в якості представника відповідача-2 у судових засіданнях підтверджується протоколами судових засідань та іншими матеріали справи.

Дослідивши подані представником відповідача-2 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним реальним витратам, рівню складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількістю та тривалістю судових засідань, в яких брав участь адвокат, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-2 в сумі 48700,00 грн, тобто у заявленій сумі, отже в цій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_9 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представником відповідача-8 ( ОСОБА_83 ) зазначено, що розмір судових витрат відповідача орієнтовно становить 14 300,00 грн. Також, вказано, що відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У прохальній частині відзиву відповідач просить суд витрати покласти на позивача.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до змісту клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, що надійшло до суду 13.11.2024 р. (направлено поштою 11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення ) розмір понесених відповідачем витрат становить 48 700,00 грн.

Позивач-2 у запереченнях на вказане клопотання заявляв, по-перше, що, на його переконання, відповідачем-2 не було подано заяву про подання у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, аргументи наведені у відзиві позивач не сприймає як відповідну заяву. Крім цього, позивач наполягає, що документи надані разом з клопотанням про долучення доказів, не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-2 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 р. № 82;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 р. № 82;

- актів наданих послуг;

- рахунків на оплату;

- платіжної інструкції.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_9 адвокатом Кравцем Р.Ю.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 р. № 82, укладеного між АО "Кравець і партнери" та ОСОБА_9 (замовник) за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в додатку № 1 до даного договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін.

Як вбачається зі змісту клопотання та поданих доказів відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 700,00 грн., так, витрати було понесено на такі послуги: підготовка та подача відзиву на позов - вартість послуги 10 000,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.05.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 12.07.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 11.10.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.12.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.01.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 22.05.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 19.06.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні14.08.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.11.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.

Доводи апелянта про те, що у тексті договору, рахунках та актах відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23), інших доказів, які б свідчили про пов`язаність наданого договору, а відповідно й сплаченого відповідачами-2, -8, -9, -15, -22 гонорару із цією справою, не надано, схожість відзивів відповідачів-2, -8, -9, -15, -22, а також зазначення у рахунках на оплату №435, №439, №437, №441, №445 вказано «Відзив на позовну заяву по справі №Б8/065-12», відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки у кожному окремому рахунку на оплату, що був виставлений відповідачам-2, -8, -9, -15, -22 за участь у судових засіданнях по даній справі, у відповідних актах наданих послуг, вказується назва суду, Господарський суд Київської області, та дата такого судового засідання, а твердження про зазначення номеру справи №Б8/065-12, замість №Б8/065-12(911/756/23), є надмірним формалізмом, оскільки участь адвоката в якості представника відповідача-8 у судових засіданнях підтверджується протоколами судових засідань та іншими матеріали справи.

Дослідивши подані представником відповідача-8 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним реальним витратам, рівню складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількістю та тривалістю судових засідань, в яких брав участь адвокат, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-8 в сумі 48700,00 грн, тобто у заявленій сумі, отже в цій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_12 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що e відзиві на позов, поданому відповідачем-11 ( ОСОБА_12 ) вона заявила, що відповідно до її орієнтовного розрахунку судових витрат їх розмір становить 80 000,00 грн. Також відповідач-11 заявила, що остаточний розрахунок та докази щодо розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у цій справі. В прохальній частині відзиву відповідач-11 просить суд стягнути з позивачів на її користь судові витрати.

Отже, нею виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

У клопотанні, що надійшло до суду 13.11.2024 (направлене поштою 11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення) представник відповідача-11 - адвокат Попова Г.Г. просить суд стягнути з позивачів на користь відповідача-11 145 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 4 615,00 грн. додаткових витрат.

Позивач-2 у запереченнях на вказану заяву зазначив, що, на його переконання, дана справа не є особливо складною чи багатоепізодною (відносно майна, що витребовується у відповідача-11), при цьому якщо врахувати що справа з приводу нерухомого майна, що було реалізовано на аукціоні з продажу майна ТОВ "БУС", проведеного 2015 року, вже розглядалася в межах справи № Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "БУС", і по цій справі винесено судові рішення. Відтак представник відповідача-11 мав можливість використовувати судові рішення згаданої справи при підготовці до розгляду цієї справи. На переконання позивача, заявлені суми витрат є завищеними зважаючи на належність до категорії нескладної, витрачений адвокатом час, є неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Як висновок, позивач-2 заявляє, що виходячи з наведеного та з огляду на правові висновки Верховного Суду, позивач надавши оцінку доказам наданим заявником на підтвердження відшкодування витрат на надання правової допомоги, вважає, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу документально не підтверджені та необґрунтовані, не співмірні зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт (справа розглянута за дев`ять судових засідань), тому позивач просить відмовити у стягненні заявлених витрат.

Позивачем-1 у заяві про зменшення витрат на правничу допомогу заявлено зокрема, що ним не ставиться під сумнів можливість залучення адвокатським об`єднання (в порядку положень ч. 6 ст. 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") іншого адвоката про надання правової допомоги клієнту, проте враховуючи ненадання відповідачем та її адвокатом будь-який умов такого залучення, не вбачається за можливе оцінити дійсний розмір витрат понесених відповідачем - ОСОБА_12 на надану їй правову допомогу адвокатом Поповою Г.Г.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-11 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 17.05.2023 р. №17052023;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 17.03.2023 р. № 17052023;

- детального опису послуг;

- акту приймання-передачі послуг.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_12 адвокатом Поповою Г.Г., виданого Адвокатським об`єднанням "Ейдіком".

Так, згідно наданих доказів, 17.05.2023 р. між клієнтом - ОСОБА_12 та Адвокатським об`єднанням "Ейдіком" (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до додатку № 1 до вказаного договору, сторони узгодили, що клієнт доручає, а АО "Ейдіком" приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта та здійснювати професійну діяльність згідно з умовами цього договору з усіма правами представника та (або) захисника, які передбачені чинним законодавством України (в тому числі, але не обмежуючись, ст. ст. 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52 КПК України, ст. 43, 49, 58, 60, 62 ЦПК України, ст. 42, 46, 56, 58, 61 ГПК України, ст. 44, 47, 55, 57, 59, 60 КАС України, ст. 268, 270, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення), в органах державної, виконавчої, судової влади і місцевого самоврядування будь-якого населеного пункту, області, району України, перед будь-якими фізичними та юридичними особами, незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, в тому числі, державних та/або районних адміністраціях, в органах державної влади зі спеціальним статусом, органах місцевого самоврядування, органах статистики, податкових адміністраціях та інспекціях, органах нотаріату, державної виконавчої служби, органах досудового розслідування: відповідних слідчих підрозділах та підрозділі детективів, підрозділів внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, оперативних підрозділах органів Національної поліції, органів безпеки, Офісі Генерального прокурора та його структурних підрозділах, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України, прокуратури в усіх судах, передбачених чинним законодавством України (в тому числі третейських судах, місцевих судах, господарських судах, апеляційних судах, Верховному Суді), у зв`язку із захистом законних майнових та/або немайнових прав та інтересів Клієнта у справі № Б8/065-12 (911/756/23) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсними договорів іпотеки, а саме: про витребування з володіння Клієнта об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - земельна ділянка, кадастровий номер :05:020:0019, площею (та): 0,1421 га, та об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 14 - житловий будинок, загальною площею 244,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська обл., Васильківський р., с. Іванковичі, пров. Долинний, 4 та були придбані Клієнтом згідно договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.08.2020 р. та договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.08.2020 р. (п. 1).

Відповідно до п. 4.4. вказаного додатку, на дату укладення цього додатку № 1 до договору погодинна ставка виконавця становить 2 000,00 грн., у тому числі 333,33 грн. ПДВ.

Дослідивши надані відповідачем-11 докази апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відображений у описі та актах час, що адвокатом витрачено на захист прав та інтересів відповідача у цій справі в судових засіданнях не відповідає тривалості проведення судових засідань згідно протоколів судових засідань. Також відповідачем-11 необґрунтовано заявлено про відшкодування витрат на послуги, що стосуються "контролю" оскарження позивачем-2 ухвали господарського суду Київської області в апеляційному порядку, так як такі витрати не можна вважати такими, що обґрунтовано заявлено в суді першої інстанції, так як вони стосуються розгляду апеляційним судом відповідної апеляційної скарги. Крім цього, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість заявлення про відшкодування витрат на послуги, що полягають у "у наданні консультації щодо повноважень служби у справах дітей та сім`ї Федосіївської сільської ради Обухівського району Київської області", оскільки такі послуги надано не безпосередньо відповідачу, а також не є необхідними та співмірними витрати на послуги адвоката, що полягають в аналізі актуальної судової практики протягом 18 год. вартістю 36 000,00 грн.

Доводи апелянта про те, що відповідачем-11 не підтверджено факт надання їй адвокатом правничої допомоги та не надано доказів оплати, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки факт надання правничої допомоги адвокатом Поповою Г.Г, яка діяла згідно виданого АО "Ейдіком" ордеру, підтверджується актом наданих послуг, а відсутність доказів оплати цих послуг не є підставою для відмови у їх відшкодуванні, оскільки відповідно до правових позицій Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-11, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат в сумі 149 615,00 грн., з яких 145 000,00 грн. на професійну правничу допомогу, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-11), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-11 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-11 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-11 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-11 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_84 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов, поданому до суду представником відповідача-17 ( ОСОБА_18 ) - адвокатом Архіповим О.Ю. відповідач-17 зазначив, що згідно орієнтованого розрахунку суми витрат їх розмір становить 100 000,00 грн. Також у прохальній частині відзиву представник відповідача-17 просить суд надати можливість подати докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення у цій справі.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

13.05.2024, тобто до прийняття судом рішення по справі, до суду надійшла заява відповідача-17 про стягнення з позивачів на користь відповідача 100 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем-2 були заявлені заперечення відносно наведеної заяви, в яких банк посилається на те, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю цієї справи та складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки: - позиція адвоката Архіпова О.Ю. щодо спору про витребування майна з чужого незаконного володіння є незмінною; - інтереси відповідачів у даній справі як і у справі за позовом ТОВ "БУС" до ОСОБА_85 представляє Архіпов О.Ю. , який обізнаний з обставинами справи про банкрутство ТОВ "БУС", наявними у справі матеріалами та позицією учасників справи щодо суті спору.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-17 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 16.12.2022 р. № 01-12/22;

- угоди про внесення змін від 25.04.2023 р. до договору про надання правової допомоги від 16.12.2022 р. № 01-12/22;

- акту від 07.05.2024 р. про надання правової допомоги.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_18 адвокатом Архіповим О.Ю.

Як вбачається з наданих доказів, 16.12.2022 р. між клієнтом - ОСОБА_18 та Адвокатським бюро "Архіпова" (адвокатське бюро) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, з урахуванням угоди про внесення змін, за даним договором адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту щодо представництва інтересів останнього при розгляді справи №Б8/065-12 (911/756/23) за позовом ТОВ "Будівельна українська спілка" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про витребування майна з чужого незаконного володіння місцевим господарським судом, зокрема не обмежуючись, наступну правову допомогу:

- формування правової позиції клієнта у справі;

- підготовка та подання відзиву клієнта на позовну заяву;

- підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру при розгляді справи;

- участь у судових засіданнях у справі;

- участь у переговорах з учасниками спору та представництво інтересів клієнта у відносинах з третіми особами щодо предмету цього договору;

- виконання інших дій, що випливають зі змісту договору.

Вартість правової допомоги адвокатського бюро, що надається клієнту згідно з цим договором, становить фіксований гонорар у розмірі 100 000,00 грн. (п. 4.1. договору).

Посилання апелянта про те, що жодними належними та допустимими доказами наданий обсяг правничої допомоги та вартість таких послуг адвокатом представником відповідача-17 не доведений, а також твердження про обізнаність представника відповідача-17 (Адвоката Архіпова О.Ю.) зі справою про банкрутство ТОВ «БУС», відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки відповідачем-17 та адвокатом визначено суму гонорару саме у фіксований спосіб - 100000,00 грн, відповідач-17 не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-17, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100000,00 грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-17), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-17 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-17 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-17 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-17 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_23 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов відповідач-23 ( ОСОБА_23 ) зазначає, що відповідно до її орієнтовного розрахунку судові витрати на правничу допомогу становлять 150 000,00 грн.

Отже, нею виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

17.06.2024, тобто до прийняття судом рішення по справі, до суду представником відповідача-23 - адвокатом Мельничук І.В. подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому відповідач просив суд стягнути з позивачів на користь відповідача-17 судові витрати в сумі 114 000,00 грн.

Позивачем-2 подані заперечення на зазначену заяву, в якій він вказує на те, що представник відповідача-23 на підтвердження обсягу вказаних у клопотанні наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді першої інстанції не надано доказів відповідно до яких можна було б встановити витрачений час, обсяг наданих послуг тощо (акт приймання передання виконаних робіт, звіту про надану правничу допомогу тощо).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-23 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 05.04.2023 р. № 05-04/23;

- додаткової угоди від 05.04.2023 р. № 1 до договору про надання правової допомоги від 05.04.2023 р. № 05-04/23.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_23 адвокатом Мельничук І.В.

Як вбачається з наданих доказів, 05.04.2023 р. між ОСОБА_23 та Мельничук Ілоною Вікторівною (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплати надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Представництво інтересів клієнта, підготовка та подання процесуальних документів у справі № Б8/065-12 (911/756/23) (п.п. 1.1., 1.2).

Згідно з умовами додаткової угоди клієнт зобов`язується оплати адвокату гонорар за надання правової допомоги в наступному порядку та розмірах, зокрема за супровід справи в суді першої інстанції клієнт сплачує 3000 (три тисячі) доларів США.

Посилання апелянта про те, що представник відповідача - 23 на підтвердження обсягу вказаних у клопотанні наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді першої інстанції не надано доказів відповідно до яких можна було б встановити витрачений час, обсяг наданих послуг (акт приймання-передання виконаних робіт, звіту про надану правничу допомогу тощо), відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки відповідачем-23 та адвокатом визначено суму гонорару саме у фіксований спосіб, відповідач-23 не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Мельничук І.В. послуг відповідачу-23 - ОСОБА_23 на виконання наведеного договору, а саме: вказаним адвокатом від імені клієнта було подано 16.05.2023 р. відзив на позов у цій справі, крім цього, адвокат Мельничук І.В., з метою захисту прав та інтересів відповідача-23, приймала участь у судових засіданнях, що підтверджується протоколами судових засідань, а як свідчать матеріали долучені до клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу наведені послуги адвоката сплачені відповідачем у повному обсязі.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що не зважаючи на відсутність актів наданих послуг, звітів щодо наданих послуг, тощо, відповідачем-23 доведено розмір витрат на правничу допомогу, що було понесено у зв`язку з розглядом цієї справи.

Суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем-23, прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 114000,00 грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору (в межах позовних вимог заявлених до відповідача-23), а тому, суд першої інстанції поклав на позивачів обов`язок відшкодування відповідачу-23 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Дослідивши подані відповідачем-23 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-23 в сумі 50 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем-23 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають розподілу судом, отже додаткове рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_15 ід час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представником відповідача-14 ( ОСОБА_15 ) - адвокатом Дерлюк В.Д. вказано, що відповідачем у справі № Б8/065-12(911/756/23) очікуються витрати на правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги №25 від 01.05.2023 , укладеного з адвокатським бюро "Василя Дерлюка" в такому розмірі: правова допомога та ведення справи у суді першої інстанції (господарський суд Київської області) - 30 000 грн.; правова допомога та ведення справи в суді апеляційної інстанції (Північний апеляційний господарський суд) - 25 000 грн.; правова допомога та ведення справи у суді касаційної інстанції (Верховний суд) - 20 000 грн. У випадку якщо строк розгляду справи в суді першої інстанції перевищуватиме 120 днів, в суді апеляційної інстанції 60 днів, в суді касаційної інстанції 60 днів, розмір гонорару за взаємною домовленістю може бути збільшено, що оформляється додатковою угодою. У прохальній частині відзиву відповідач просить суд судові витрати покласти на позивачів.

Отже, нею виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

28.10.2024, тобто до ухвалення рішення по справі, до суду від відповідача-14 надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правничу допомогу, а саме: договір про правову допомогу від 01.05.2023, додаткова угода №1 від 25.09.2024, платіжна інструкція про оплату від 01.05.2023 на суму 15 000 грн та платіжна інструкція про оплату від 13.10.2024 на суму 35 000,00 грн.

Отже, докази понесення витрат на правничу допомогу в сумі 50000,00 грн відповідачем-14 були подані до ухвалення рішення у даній справі, а у відзиві на позов відповідач-14 просила покласти ці витрати на позивачів, однак при прийнятті рішення дане питання не було вирішено.

Крім цього, 14.01.2025 р. до суду першої інстанції відповідачем-14 була подана заява про стягнення з позивачів судових витрат у сумі 50 000,00 грн, яка, за доводами представника відповідача-14, є письмовими поясненнями, поданими на виконання ухвали суду від 20.11.2024.

Позивачем-2 були подані заперечення на вказану заяву, в яких він вказує на те, що заява про стягнення судових витрат, що надійшла до суду 14.01.2025, подана з порушенням положень частини восьмої статті 129 ГПК України, отже має бути залишена без розгляду. Таким чином, на переконання позивача, відповідачем-14 не доведено понесення витрат на суму 50 000,00 грн та підстав їх відшкодування позивачами.

Позивач-1, у запереченнях також просив відмовити в задоволенні наведеної заяви відповідача-14 з підстав аналогічних наведеним у запереченнях позивача-2.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-14 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 01.05.2023 р. № 25;

- додаткову угоду від 25.09.2024 р. до договору про надання правової допомоги від 01.05.2023 р. № 25;

- платіжні інструкції;

- акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.11.2024 р.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_15 адвокатом Дерлюком В.Д.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, копію договору про надання правової допомоги від 01.05.2023 р. № 25 було додано до відзиву на позов, що надійшов до суду 22.05.2023 р., а копії додаткової угоди від 25.09.2024 р. до договору про надання правової допомоги від 01.05.2023 р. №25 та платіжних інструкцій - до заяви, що надійшла до суду 28.10.2024 р.

Отже, вказані документи подано у строки визначені положеннями частини 8 статті 129 ГПК України.

Проте, копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.11.2024 додано до заяви, яка надійшла до суду 14.01.2025, тобто з пропущенням строку, визначеного положеннями частини 8 статті 129 ГПК України і вказана заява в частині долучення зазначеного доказу до справи обґрунтовано залишена судом першої інстанції без розгляду, а відповідний акт, як доказ - без уваги.

Однак, як зазначено вище, інші докази понесення витрат про правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн були подані відповідачем-14 до ухвалення судом рішення у даній і питання щодо розподілу цих витрат у рішенні не було вирішено, тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу вказаних судових витрат.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до умов, укладеного 01.05.2023 р. між ОСОБА_15 (клієнт) та Адвокатським бюро "Василя Дерлюка" (адвокатське бюро) договору адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати, а клієнт зобов`язується приймати та оплачувати правову допомогу у справі № Б8/065-12 (911/756/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка", в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про витребування з чужого незаконного володіння майна та визнання недійсними договорів іпотеки.

Види правової допомоги: Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; Складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; Представництво інтересів Клієнта в господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді та Верховному суді; Інші види правової допомоги, які не заборонені законом (п. п. 1.1., 1.2).

Відповідно до п. 4.1. договору за надання правової допомоги по цьому договору клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар в такому розмірі: правова допомога та ведення справи у суді першої інстанції (господарський суд Київської області) - 30 000 грн.; правова допомога та ведення справи в суді апеляційної інстанції (Північний апеляційний господарський суд) - 25 000 грн.; правова допомога та ведення справи у суді касаційної інстанції (Верховний суд) - 20 000 грн.

Положеннями п. 4.4. договору сторони погодили, що у випадку якщо строк розгляду справи в суді першої інстанції перевищуватиме 120 днів, в суді апеляційної інстанції 60 днів, в суді касаційної інстанції 60 днів, розмір гонорару за взаємною домовленістю може бути збільшено, що оформляється додатковою угодою.

Згідно умов додаткової угоди № 1 до вказаного договору, укладеної між сторонами 25.09.2024 р., сторони погодили, що відповідно до п. 4.4. договору, у зв`язку з тим, що строк розгляду справи №Б8/065-12 (911/756/23) у суді першої інтенції перевищив 120 днів, сторони домовились про збільшення розміру гонорару за надання правової допомоги та представництво в суді першої інстанції (господарський суд Київської області) до 50 000,00 грн.

Оскільки відповідачем-14 та адвокатом визначено суму гонорару саме у фіксований спосіб, відповідач-14 не зобов`язана посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Дерлюком В.Д. послуг відповідачу-14 на виконання наведеного договору, так, вказаним адвокатом від імені клієнта було подано 22.05.2023 р. відзив на позов у цій справі, крім цього, адвокат Дерлюк В.Д., з метою захисту прав та інтересів відповідача-14, приймав участь у судових засіданнях, що підтверджується протоколами судових засідань. Більше того, як свідчать матеріали долучені до заяви, що надійшла до суду 28.10.2024 р. наведені послуги адвоката сплачені відповідачем у повному обсязі.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що незважаючи на відсутність актів наданих послуг, звітів щодо наданих послуг, тощо, відповідачем-14 доведено розмір витрат на правничу допомогу, що було понесено у зв`язку з розглядом цієї справи.

Дослідивши подані представником відповідача-2 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним реальним витратам, рівню складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількістю та тривалістю судових засідань, в яких брав участь адвокат, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-14 в сумі 50000,00 грн, тобто у заявленій сумі, отже в цій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_22 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представником відповідача-22 ( ОСОБА_22 ) - адвокатом Кравцем Р.Ю. зазначено що розмір судових витрат відповідача орієнтовно становить 14 300,00 грн. Також, вказано, що відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У прохальній частині відзиву відповідач просить суд витрати покласти на позивача.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до змісту клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, що надійшло до суду 13.11.2024 (направлено поштою 11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення) розмір понесених відповідачем-22 витрат становить 48700,00 грн.

Позивач-2 у запереченнях на вказане клопотання заявляв, по-перше, що, на його переконання, відповідачем-22 не було подано заяву про подання у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, аргументи наведені у відзиві позивач не сприймає як відповідну заяву. Крім цього, позивач-2 наполягає, що документи надані разом з клопотанням про долучення доказів, не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-22 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 77;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 77;

- актів наданих послуг;

- рахунків на оплату;

- платіжної інструкції.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_22 адвокатом Кравцем Р.Ю.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 77, укладеного між АО "Кравець і партнери" та ОСОБА_22 (замовник) за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в додатку № 1 до даного договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін.

Як вбачається зі змісту клопотання та поданих доказів відповідачем-22 понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 700,00 грн., так, витрати було понесено на такі послуги: підготовка та подача відзиву на позов - вартість послуги 10 000,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.05.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 12.07.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 11.10.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.12.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.01.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 22.05.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 19.06.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні14.08.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.11.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.

Доводи апелянта про те, що у тексті договору, рахунках та актах відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23), інших доказів, які б свідчили про пов`язаність наданого договору, а відповідно й сплаченого відповідачами-2, -8, -9, -15, -22 гонорару із цією справою, не надано, схожість відзивів відповідачів-2, -8, -9, -15, -22, а також зазначення у рахунках на оплату №435, №439, №437, №441, №445 вказано «Відзив на позовну заяву по справі №Б8/065-12», відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки у кожному окремому рахунку на оплату, що був виставлений відповідачам-2, -8, -9, -15, -22 за участь у судових засіданнях по даній справі, у відповідних актах наданих послуг, вказується назва суду, Господарський суд Київської області, та дата такого судового засідання, а твердження про зазначення номеру справи №Б8/065-12, замість №Б8/065-12(911/756/23), є надмірним формалізмом, оскільки участь адвоката в якості представника відповідача-22 у судових засіданнях підтверджується протоколами судових засідань та іншими матеріали справи.

Дослідивши подані представником відповідача-22 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним реальним витратам, рівню складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількістю та тривалістю судових засідань, в яких брав участь адвокат, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-22 в сумі 48700,00 грн, тобто у заявленій сумі, отже в цій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_10 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представником відповідача-9 ( ОСОБА_87 ) - адвокатом Кравцем Р.Ю. зазначено, що розмір судових витрат відповідача орієнтовно становить 14 300,00 грн. Також, вказано, що відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У прохальній частині відзиву відповідач просить суд витрати покласти на позивача.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до змісту клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, що надійшло до суду 13.11.2024 (направлено поштою 11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення) розмір понесених відповідачем-9 витрат становить 48700,00 грн.

Позивач-2 у запереченнях на вказане клопотання заявляв, по-перше, що, на його переконання, відповідачем-9 не було подано заяву про подання у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, аргументи наведені у відзиві позивач не сприймає як відповідну заяву. Крім цього, позивач-2 наполягає, що документи надані разом з клопотанням про долучення доказів, не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-9 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 78;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 78;

- актів наданих послуг;

- рахунків на оплату;

- платіжної інструкції.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_10 адвокатом Кравцем Р.Ю.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 78, укладеного між АО "Кравець і партнери" та ОСОБА_10 (замовник) за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в додатку № 1 до даного договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін.

Як вбачається зі змісту клопотання та поданих доказів відповідачем-9 понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 700,00 грн., так, витрати було понесено на такі послуги: підготовка та подача відзиву на позов - вартість послуги 10 000,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.05.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 12.07.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 11.10.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.12.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.01.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 22.05.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 19.06.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні14.08.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.11.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.

Доводи апелянта про те, що у тексті договору, рахунках та актах відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23), інших доказів, які б свідчили про пов`язаність наданого договору, а відповідно й сплаченого відповідачами-2, -8, -9, -15, -22 гонорару із цією справою, не надано, схожість відзивів відповідачів-2, -8, -9, -15, -22, а також зазначення у рахунках на оплату №435, №439, №437, №441, №445 вказано «Відзив на позовну заяву по справі №Б8/065-12», відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки у кожному окремому рахунку на оплату, що був виставлений відповідачам-2, -8, -9, -15, -22 за участь у судових засіданнях по даній справі, у відповідних актах наданих послуг, вказується назва суду, Господарський суд Київської області, та дата такого судового засідання, а твердження про зазначення номеру справи №Б8/065-12, замість №Б8/065-12(911/756/23), є надмірним формалізмом, оскільки участь адвоката в якості представника відповідача-9 у судових засіданнях підтверджується протоколами судових засідань та іншими матеріали справи.

Дослідивши подані представником відповідача-9 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним реальним витратам, рівню складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількістю та тривалістю судових засідань, в яких брав участь адвокат, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-9 в сумі 48700,00 грн, тобто у заявленій сумі, отже в цій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат, понесених ОСОБА_16 під час розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов представником відповідача-15 ( ОСОБА_16 ) - адвокатом Кравцем Р.Ю. зазначено, що розмір судових витрат відповідача орієнтовно становить 14 300,00 грн. Також вказано, що відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У прохальній частині відзиву відповідач просить суд витрати покласти на позивача.

Отже, ним виконані приписи ст. 124 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до змісту клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, що надійшло до суду 13.11.2024 (направлено поштою 11.11.2024, тобто в межах п`ятиденного строку після прийняття рішення) розмір понесених відповідачем-15 витрат становить 48700,00 грн.

Позивач-2 у запереченнях на вказане клопотання заявляв, по-перше, що, на його переконання, відповідачем-15 не було подано заяву про подання у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, аргументи наведені у відзиві позивач не сприймає як відповідну заяву. Крім цього, позивач-2 наполягає, що документи надані разом з клопотанням про долучення доказів, не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-15 надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги від 07.12.2022 р. № 221;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 07.12.2022 р. № 221;

- актів наданих послуг;

- рахунків на оплату;

- платіжної інструкції.

Також матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_16 адвокатом Кравцем Р.Ю.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 р. № 78, укладеного між АО "Кравець і партнери" та ОСОБА_16 (замовник) за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в додатку № 1 до даного договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін.

Як вбачається зі змісту клопотання та поданих доказів відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 700,00 грн., так, витрати було понесено на такі послуги: підготовка та подача відзиву на позов - вартість послуги 10 000,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.05.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 12.07.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 11.10.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.12.2023 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 24.01.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 22.05.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 19.06.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні14.08.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.; участь у судовому засіданні 06.11.2024 р. - вартість послуги 4 300,00 грн.

Доводи апелянта про те, що у тексті договору, рахунках та актах відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі №Б8/065-12 (911/756/23), інших доказів, які б свідчили про пов`язаність наданого договору, а відповідно й сплаченого відповідачами-2, -8, -9, -15, -22 гонорару із цією справою, не надано, схожість відзивів відповідачів-2, -8, -9, -15, -22, а також зазначення у рахунках на оплату №435, №439, №437, №441, №445 вказано «Відзив на позовну заяву по справі №Б8/065-12», відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки у кожному окремому рахунку на оплату, що був виставлений відповідачам-2, -8, -9, -15, -22 за участь у судових засіданнях по даній справі, у відповідних актах наданих послуг, вказується назва суду, Господарський суд Київської області, та дата такого судового засідання, а твердження про зазначення номеру справи №Б8/065-12, замість №Б8/065-12(911/756/23), є надмірним формалізмом, оскільки участь адвоката в якості представника відповідача-15 у судових засіданнях підтверджується протоколами судових засідань та іншими матеріали справи.

Дослідивши подані представником відповідача-15 докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним реальним витратам, рівню складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількістю та тривалістю судових засідань, в яких брав участь адвокат, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача-15 в сумі 48700,00 грн, тобто у заявленій сумі, отже в цій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги на додаткове рішення в межах заявлених вимог знайшли часткове підтвердження в судовому засіданні, частково спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для зміни додаткового рішення господарського суду першої інстанції, тому апеляційна скарга на додаткове рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення суду залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06 листопада 2024 року - без змін.

2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на додаткове рішення суду - задовольнити частково.

3. Змінити додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19 лютого 2025 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. Заяву ОСОБА_11 від 08.11.2024 р. б/н (вх. № 8836, 08.11.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_9 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

3. В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_11 від 08.11.2024 р. б/н (вх. № 8836, 08.11.2024 р.) відмовити.

4. Заяву ТОВ "Вітрус ЛТД" від 08.11.2024 р. б/н (вх. № 8819, 08.11.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

5. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД " (; 03035, м. Київ, вул. Кудряшова, 20) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

6. В іншій частині у задоволенні заяви ТОВ "Вітрус ЛТД" від 08.11.2024 р. б/н (вх. № 8819, 08.11.2024 р.) відмовити.

7. Заяву ОСОБА_21 б/д, б/н (вх. № 11147, 11.11.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

8. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_21 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_10 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

9. В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_21 б/д, б/н (вх. № 11147, 11.11.2024 р.) відмовити.

10. Заяву ОСОБА_3 б/д, б/н (вх. № 11146, 11.11.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

11. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_11 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

12. В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_3 б/д, б/н (вх. № 11146, 11.11.2024 р.) відмовити.

13. Заяву ОСОБА_24 від 11.11.2024 р. б/н (вх. № 8888, 12.11.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

14. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_24 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; АДРЕСА_12 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

15. В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_24 від 11.11.2024 р. б/н (вх. № 8888, 12.11.2024 р.) відмовити.

16. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; АДРЕСА_13 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 48 700 (сорок вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

17. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; АДРЕСА_10 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 48 700 (сорок вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

18. Клопотання ОСОБА_12 від 13.11.2024 р. б/н (вх. № 11232, 13.11.2024 р.) про стягнення витрат задовольнити частково.

19. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ; АДРЕСА_14 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

20. В іншій частині в задоволенні клопотання ОСОБА_12 від 13.11.2024 р. б/н (вх. № 11232, 13.11.2024 р.) відмовити.

21. Заяву ОСОБА_18 від 13.05.2024 р. б/н (вх. № 5035/24, 13.05.2024 р.) про стягнення витрат задовольнити частково.

22. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_18 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ; АДРЕСА_15 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

23. В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_18 від 13.05.2024 р. б/н (вх. № 5035/24, 13.05.2024 р.) відмовити.

24. Клопотання ОСОБА_23 від 12.06.2024 р. б/н (вх. № 6953/24, 17.06.2024 р.) про стягнення витрат задовольнити частково.

25. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_23 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ; АДРЕСА_16 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

26. В іншій частині у задоволенні клопотання ОСОБА_23 від 12.06.2024 р. б/н (вх. № 6953/24, 17.06.2024 р.) відмовити.

27. Заяву ОСОБА_15 від 14.01.2025 р. б/н (вх. № 468, 14.01.2025 р.) про стягнення витрат задовольнити.

28. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_15 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ; АДРЕСА_17 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

29. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_22 (ідентифікаційний номер НОМЕР_11 ; АДРЕСА_18 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 48 700 (сорок вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

30. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_12 ; АДРЕСА_10 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 48 700 (сорок вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

31. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (; 08632, Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) на користь ОСОБА_16 (ідентифікаційний номер НОМЕР_13 ; АДРЕСА_19 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 48 700 (сорок вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

32. Видати накази."

4. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повна постанова складена 23.06.2025.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко