УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

23.06.2025Справа № 910/7661/25

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю.,

розглянувши заяву Концерн «ТЕХВОЄНСЕРВІС» про видачу судового наказу про стягнення з Державного агентства резерву України заборгованості за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву № 5/30 від 15.06.2006, у розмірі 302 800,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «ТЕХВОЄНСЕРВІС» звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного агентства резерву України заборгованості за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву № 5/30 від 15.06.2006, у розмірі 302 800,00 грн.

Відповідно статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно приписів п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Водночас Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Так, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;

Суд зазначає , що заявником при поданні заяви про видачу судового наказу не дотримано вимог в частині зазначення коректної адреси заявника.

Судом встановлено, що заявник в заяві про видачу судового наказу своєю адресою місцезнаходження вказує: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13/24, однак вказана адреса не співпадає з відповіддю № 1506201 від 23.06.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якій вказана інша адреса заявника: 03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Водночас суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Концерну «ТЕХВОЄНСЕРВІС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного агентства резерву України заборгованості у розмірі 302 800,00 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 23.06.2025 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня набрання неб законної сили.

Суддя Т.Ю. Трофименко