РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2025Справа № 910/1193/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (30453, Хмельницька область, Шепетівський район, село Лотівка, вулиця Центральна, будинок 1, корпус Б; ідентифікаційний код 32678215)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 15, офіс 10; ідентифікаційний код 44950104)

про стягнення 1 178 926,51 грн,

Представники:

від позивача: Столярчук В.В. (у режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (далі ТОВ «Лотівка Еліт»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» (далі ТОВ «Юнекс Солюшн»/відповідач) про стягнення 1 178 926,51 грн, у тому числі: 671 113,12 грн основного боргу, 421 383,89 грн неустойки, 32 763,07 грн пені, 9 395,58 грн інфляційних втрат та 44 270,85 грн 36% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки товарів №240403/3 від 03.04.2024.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.02.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 03.03.2025.

14.02.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, в якому ТОВ «Лотівка Еліт» одночасно просить суд визнати поважними причини їх неподання разом із позовом.

21.02.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Лотівка Еліт» надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні 03.03.2025 у справі №910/1193/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.02.2025 задовольнив клопотання ТОВ «Лотівка Еліт» про участь у судових засіданнях у справі №910/1193/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

28.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Юнекс Солюшн» надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 03.03.2025, в якій відповідач одночасно просить суд продовжити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

Підготовче засідання 03.03.2025 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. на лікарняному.

07.03.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Юнекс Солюшн» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд задовольнити позов частково та зменшити заявлений розмір штрафних санкцій.

Крім того, 07.03.2025 до суду також надійшла заява ТОВ «Юнекс Солюшн» про розстрочення виконання рішення суду строком на 4 (чотири) місяці шляхом сплати заборгованості рівними частинами щомісячно.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 12.03.2025 повідомив сторін про призначення підготовчого засідання у справі на 31.03.2025.

14.03.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли: відповідь на відзив, заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду та клопотання про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Зокрема, у відповіді на відзив позивач просить суд залишити відзив відповідача без розгляду внаслідок неподання його у встановлений судом строк.

31.03.2025 через систему «Електронний суд» ТОВ «Лотівка Еліт» подало клопотання про відкладення підготовчого засідання, а ТОВ «Юнекс Солюшн» подало клопотання, в якому просить суд вирішити питання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов, а підготовче засідання провести без участі представника відповідача.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.03.2025 відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «Юнекс Солюшн» про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву; відзив на позовну заяву, поданий до суду ТОВ «Юнекс Солюшн» 07.03.2025, залишив без розгляду; підготовче засідання відклав на 14.04.2025.

08.04.2025 через систему «Електронний суд» ТОВ «Юнекс Солюшн» подало додаткові пояснення у справі, в яких визнає позовні вимоги частково та заяву про зменшення розміру неустойки, в якій просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 75% в частині стягнення неустойки за порушення строків поставки товару, пені та 36% процентів річних.

10.04.2025 через систему «Електронний суд» позивач подав заперечення на заяву відповідача про зменшення розміру неустойки та на додаткові пояснення відповідача.

14.04.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.06.2025.

02.06.2025 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 23.06.2025.

23.06.2025 у судове засідання з`явився (в режимі відео конференції) представник ТОВ «Лотівка Еліт» та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ТОВ «Юнекс Солюшн» у судове засідання не з`явився, при цьому, 19.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких ТОВ «Юнекс Солюшн» просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності його представника, при цьому зазначило, що підтримує заяви про зменшення розміру неустойки на 75% від заявленої суми та про розстрочення виконання рішення суду у цій справі строком на 4 (чотири) місяці з дати набрання рішенням законної сили.

Отже, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (далі покупець) укладено договір поставки товарів №240403/3, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність), в погоджені строки на умовах, викладених в договорі та додатках до нього, товари сільськогосподарського призначення, а саме: мінеральні добрива, в кількості, якості, асортименті, за ціною та в строки, що визначені в додатках до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, що передбачені в цьому договорі.

Номенклатура (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та загальна вартість партії встановлюються сторонами за погодженням в додатках до цього договору і вказуються в розрахункових документах та/або у відвантажувальних документах (рахунках-фактурах, видаткових накладних тощо) на товар (п. 1.2. договору).

Згідно із п. 1.3. договору товар поставляється партіями. Під партіями сторони розуміють кількість товару, що вказана в одному додатку до цього договору. Загальна кількість товару, що поставляється покупцю за цим договором, визначається сукупною кількістю всього товару, що зазначений у всіх видаткових накладних або актах приймання-передачі товару, складених сторонами на виконання зобов`язань за цим договором.

Пунктом 1.5. договору передбачено, що сторони в письмовій формі у відповідних додатках до цього договору узгоджують найменування товару, одиниці виміру, кількість товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, загальна вартість партії товару без ПДВ, сума ПДВ (20%), загальна вартість партії товару з ПДВ (20%), грошовий валютний еквівалент ціни за одиницю товару та загальної вартості партії товару умови поставки (відвантаження) товару відповідно до ІНКОТЕРМС-2010, місце поставки, умови щодо транспорту, умови, за наявності яких здійснюється відвантаження товару, строки оплати погодженої за додатком партії товару, інші умови.

У відповідності до п. 4.9. договору поставка товару підтверджується видатковими документами на товар (видатковими накладними та/чи актами приймання-передачі), які підписані уповноваженими представниками обох сторін. Обов`язок по складанню видаткових накладних та/чи актів приймання-передачі товару покладається на постачальника. Документи оформляються згідно з порядком, вказаним у розділі 6 цього договору.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 8.1. договору).

Відповідно до п. 8.3. договору за порушення строків поставки товару з вини постачальника, постачальник зобов`язується сплатити на вимогу покупця неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, за кожен день прострочення строків поставки товару.

Згідно із п. 8.7. договору, у разі порушення строку поставки товару покупець має право на одностороннє розірвання договору / відмову від товару, а постачальник повинен протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту направлення повідомлення покупця про розірвання договору / відмову від товару, повернути на поточний рахунок покупця сплачені грошові кошти за непоставлений в строк товар. З моменту направлення постачальнику повідомлення про розірвання договору / відмову від товару, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді від суми коштів, сплачених покупцем по договору, за період з дати повідомлення покупця про розірвання договору / відмову від товару і до дня повернення постачальником грошових коштів; інфляційні збитки за користування грошовими коштами покупця після розірвання договору / відмову від товару; проценти в розмірі 36 (тридцять шість) відсотків річних від передплаченого і непоставленого в строк товару.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє по 31.12.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цим договором і додатками до нього, якщо їх виконання розпочалося чи повинно було розпочатись до закінчення дії договору (п. 11.1. договору).

Отже, 04.07.2024 між позивачем та відповідачем укладено додаток №2 до цього договору, в якому сторони погодили наступну партію товару, що поставляється за цим додатком: гранульована сечовина (карбамід) марки В у кількості 408 т загальною вартістю 8 547 608,16 грн.

Пунктом 6 додатку №2 передбачено, що поставка товару постачальником здійснюється на умовах DDP, місце поставки: Україна, с. Жадани, Вінницька область, згідно ІНКОТЕРМС-2010 у строк до 01.09.2024 включно.

Відповідно до п. 7 додатку №2 відвантаження товару покупцю за цим додатком здійснюється на наступних умовах оплати: 10% передоплата, 90% за фактом постачання протягом 14 днів.

04.07.2024 ТОВ «Юнекс Солюшн» виставило ТОВ «Лотівка Еліт» рахунок на оплату №240704-1 на суму 8 547 608,16 грн.

05.07.2024 ТОВ «Лотівка Еліт» на виконання п. 7 додатку №2 здійснило передоплату у розмірі 854 760,82 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3885.

08.07.2024 між позивачем та відповідачем укладено додаток №3 до договору, в якому сторони погодили наступну партію товару, що поставляється за цим додатком: аміачна селітра у кількості 456 т загальною вартістю 7 591 032,00 грн.

Поставка товару постачальником здійснюється на умовах DDP, місце поставки: Україна, с. Жадани, Вінницька область, згідно ІНКОТЕРМС-2010 у строк до 01.09.2024 включно (п. 6 додатку №3).

Згідно із п. 7 додатку №3 відвантаження товару покупцю за цим додатком здійснюється на наступних умовах оплати: 10% передоплата, 90% за фактом постачання протягом 14 днів.

08.07.2024 ТОВ «Юнекс Солюшн» виставило ТОВ «Лотівка Еліт» рахунок на оплату №240708-3 на суму 7 591 032,00 грн.

10.07.2024 позивач на виконання п. 7 додатку №3 здійснив передоплату у розмірі 759 103,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4021.

17.09.2024 відповідач поставив, а позивач прийняв товар: гранульовану сечовину (карбамід) марки В на загальну суму 942 750,90 грн, що підтверджується підписаною представниками сторін видатковою накладною №240917-3.

У подальшому, в порушення умов договору та додатків №2 та №3 до нього, ТОВ «Юнекс Солюшн» не здійснило поставку погодженого товару, що ним не заперечується.

19.11.2024 ТОВ «Лотівка Еліт» надіслало на адресу ТОВ «Юнекс Солюшн» претензію та повідомлення про розірвання договору / відмову від товару за вих. №420-ЛЕ, в якій:

- повідомило ТОВ «Юнекс Солюшн» про розірвання договору поставки товарів №240403/3 від 03.04.2024 / відмову від товару, у зв`язку із порушенням постачальником строку поставки товару;

- вимагало протягом 3-х банківських днів, з моменту направлення цієї претензії, повідомлення про розірвання договору / відмову від товару повернути сплачені позивачем грошові кошти за непоставлений у строк товар в сумі 671 113,12 грн;

- вимагало протягом 5-ти календарних днів з дня отримання даної претензії сплатити 421 383,89 грн пені за порушення строків поставки гранульованої сечовини (карбаміду) марки В у кількості 363 т.

Одночасно у цій претензії, повідомленні про розірвання договору / відмову від товару ТОВ «Лотівка Еліт» повідомило відповідача, що грошові кошти, сплачені позивачем за аміачну селітру зараховані в рахунок оплати за поставлену гранульовану сечовину (карбамід) марки В.

ТОВ «Юнекс Солюшн» у відповіді на претензію позивача, просило останнього надати відповідний лист щодо зарахування в оплату коштів в сумі 759 103,20 грн, які були сплачені за аміачну селітру на підставі рахунку №240708-3 від 08.07.2024 в рахунок №240704-1 від 04.07.2024 за поставку гранульованої сечовини (карбаміду) марки В.

24.01.2025 ТОВ «Лотівка Еліт» надіслало на адресу відповідача претензію за вих. №27-ЛЕ про повернення сплачених грошових коштів за непоставлений товар (повторно), в якій вимагало:

- повернути сплачені позивачем грошові кошти за непоставлену у строк продукцію аміачну селітру в сумі 671 113,12 грн;

- сплатити 421 383,89 грн неустойки за порушення строків поставки гранульованої сечовини (карбаміду) марки В;

- сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від неповернутих коштів, на суму 32 763,07 грн, інфляційні збитки за користування грошовими коштами на суму 9 395,58 грн, проценти, у розмірі 36% річних від неповернутих коштів, на суму 44 270,85 грн.

Відповідачем ця претензія залишена без задоволення та відповіді.

Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що здійснив передоплату на користь відповідача згідно з додатком №2 за гранульовану сечовину (карбамід) марки В у розмірі 854 760,82 грн та згідно з додатком №3 за аміачну селітру у розмірі 759 103,20 грн, що разом становить 1 613 864,02 грн, проте ТОВ «Юнекс Солюшн» поставило лише гранульовану сечовину (карбамід) марки В на суму 942 750,90 грн, у зв`язку з чим позивачем зараховано в суму оплати за поставлену гранульовану сечовину (карбамід) марки В, частину передоплати за аміачну селітру, внаслідок чого поверненню підлягають грошові кошти у розмірі 671 113,12 грн (1 613 864,02 грн - 942 750,90 грн).

За вказаних обставин, ТОВ «Лотівка Еліт» просить суд стягнути з ТОВ «Юнекс Солюшн» 671 113,12 грн основного боргу, 421 383,89 грн неустойки за прострочення поставки товару (п. 8.3. договору), а також 32 763,07 грн пені, 9 395,58 грн інфляційних втрат та 44 270,85 грн 36% річних, нарахованих за прострочення повернення грошових коштів на підставі п. 8.7. договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 03.04.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки товарів №240403/3, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити (передати у власність), в погоджені строки на умовах, викладених в договорі та додатках до нього, товари сільськогосподарського призначення, а саме: мінеральні добрива, в кількості, якості, асортименті, за ціною та в строки, що визначені в додатках до цього договору, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, що передбачені в цьому договорі.

Зокрема, між сторонами підписано додаток №2 до цього договору, в якому погоджено поставку гранульованої сечовини (карбамід) марки В у кількості 408 т загальною вартістю 8 547 608,16 грн.

Також, сторонами підписано додаток №3 до цього договору від 08.07.2024, в якому погоджено поставку аміачну селітру у кількості 456 т загальною вартістю 7 591 032,00 грн.

Так, у п. 6 додатків №2 та №3 сторони погодили, що поставка здійснюється до 01.09.2024.

Пунктом 7 додатків передбачено, що відвантаження товару покупцю за цим додатком здійснюється на наступних умовах оплати: 10% передоплата, 90% за фактом постачання протягом 14 днів.

Судом встановлено, що позивач на виконання цих умов здійснив передоплату у розмірі 854 760,82 грн за поставку гранульованої сечовини (карбамід) марки В та у розмірі 759 103,20 грн за поставку аміачної селітри, що підтверджується платіжними інструкціями №3885 від 05.07.2024 та №4021 від 10.07.2024.

Проте, відповідачем поставлено лише гранульовану сечовину (карбамід) марки В на суму 942 750,90 грн, що підтверджується копією видаткової накладної №240917-3 від 17.09.2024.

У подальшому ТОВ «Юнекс Солюшн» поставку залишку гранульованої сечовини (карбаміду) марки В та погодженого обсягу аміачної селітри не здійснило, що не заперечується постачальником.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, згідно із п. 8.7. договору, у разі порушення строку поставки товару покупець має право на одностороннє розірвання договору / відмову від товару, а постачальник повинен протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту направлення повідомлення покупця про розірвання договору / відмову від товару, повернути на поточний рахунок покупця сплачені грошові кошти за непоставлений в строк товар.

Судом встановлено, що 19.11.2024 ТОВ «Лотівка Еліт» надіслало на адресу відповідача претензію та повідомлення про розірвання договору / відмову від товару за вих. №420-ЛЕ, зокрема в якій повідомило ТОВ «Юнекс Солюшн» про розірвання договору поставки товарів №240403/3 від 03.04.2024 / відмову від товару у зв`язку із порушенням постачальником строку поставки товару, а також вимагало протягом 3-х банківських днів, з моменту направлення цієї претензії, повідомлення про розірвання договору / відмову від товару повернути сплачені позивачем грошові кошти за непоставлений у строк товар у сумі 671 113,12 грн.

Одночасно у цій претензії, повідомленні про розірвання договору / відмову від товару ТОВ «Лотівка Еліт» повідомило відповідача, що грошові кошти, сплачені позивачем за аміачну селітру, зараховані в рахунок оплати за поставлену гранульовану сечовину (карбамід) марки В.

Як встановлено судом вище, у відповіді на претензію відповідач просив надати лист щодо зарахування грошових коштів в оплату за частково поставлену гранульовану сечовину (карбамід) марки В. При цьому, вимогу позивача про повернення сплачених позивачем грошових коштів за непоставлений у строк товар у сумі 671 113,12 грн не задовольнив.

Отже, з наведеного вбачається, що керуючись положеннями п. 8.7. договору, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної поставки товару, позивач розірвав в односторонньому порядку договір поставки товарів №240403/3 від 03.04.2024, відмовився від поставки залишку непоставленого товару та вимагав повернути сплачені кошти у розмірі 671 113,12 грн (1 613 864,02 грн - 942 750,90 грн).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, ураховуючи встановлене вище, оскільки відповідач не поставив погоджений обсяг товару, а також не повернув позивачу частину сплаченої передоплати після розірвання договору та відмови позивача від товару, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Лотівка Еліт» до ТОВ «Юнекс Солюшн» про стягнення заборгованості у розмірі 671 113,12 грн, що має наслідком задоволення цієї вимоги.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 421 383,89 грн неустойки за прострочення поставки товару (п. 8.3. договору), а також 32 763,07 грн пені, 9 395,58 грн інфляційних втрат та 44 270,85 грн 36% річних, нарахованих за прострочення повернення грошових коштів ( п. 8.7. договору).

За змістом ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідно до п. 8.3. договору за порушення строків поставки товару з вини постачальника, постачальник зобов`язується сплатити на вимогу покупця неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, за кожен день прострочення строків поставки товару.

Згідно із п. 8.7. договору, у разі порушення строку поставки товару покупець має право на одностороннє розірвання договору / відмову від товару, а постачальник повинен протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту направлення повідомлення покупця про розірвання договору / відмову від товару, повернути на поточний рахунок покупця сплачені грошові кошти за непоставлений в строк товар. З моменту направлення постачальнику повідомлення про розірвання договору / відмову від товару, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді від суми коштів, сплачених покупцем по договору, за період з дати повідомлення покупця про розірвання договору / відмову від товару і до дня повернення постачальником грошових коштів; інфляційні збитки за користування грошовими коштами покупця після розірвання договору / відмову від товару; проценти в розмірі 36 (тридцять шість) відсотків річних від передплаченого і непоставленого в строк товару.

Суд зазначає, що сторони у договорі одночасно погодили відповідальність відповідача у вигляді неустойки за порушення строків поставки товару (штрафної санкції у вигляді неустойки за порушення негрошового зобов`язання), а також пеню за порушення строків повернення сплачених позивачем грошових коштів (штрафної санкції у вигляді пені за порушення грошового зобов`язання), що не суперечить чинному законодавству.

Крім того, суд зазначає, що статтею 625 ЦК України передбачено право сторін за домовленістю погодити у договорі інший розмір процентів річних, ніж встановлений цією нормою, відтак, з огляду на погодження у п. 8.7. договору сторонами іншого відсотку річних, ніж встановлено у ст. 625 ЦК України, відповідно при розрахунку відсотків річних застосовується розмір, погоджений сторонами.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок неустойки за несвоєчасну поставку товару, передбаченої п. 8.3. договору, та встановив, що його здійснено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цієї вимоги.

Водночас, здійснивши перевірку наданого розрахунку пені, інфляційних втрат та 36% річних, суд встановив, що позивачем невірно визначено початок нарахування цих сум, зокрема позивачем визначено початок нарахування з 19.11.2024 (день направлення повідомлення про розірвання договору / відмову від товару та вимоги про повернення сплачених коштів).

Разом із тим, з огляду на положення п. 8.7. договору щодо повернення позивачем сплачених грошових коштів, зокрема протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту направлення повідомлення покупця про розірвання договору / відмову від товару, суд дійшов висновку, що прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів починається з 25.11.2024, оскільки позивачем направлено повідомлення про розірвання договору / відмову від товару 19.11.2024, відповідно останнім днем виконання обов`язку з повернення грошових коштів є 22.11.2024 (п`ятниця) включно, відтак, прострочення виконання зобов`язання починається з 25.11.2024 (понеділок).

Отже, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми пені у розмірі 29 939,36 грн, інфляційних втрат у розмірі 9 395,58 грн та 36% річних у розмірі 40 377,11 грн, що має наслідком часткове задоволення цих вимог.

Щодо заяви ТОВ «Юнекс Солюшн» про зменшення розміру неустойки, пені та 36% річних, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується з обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Отже, дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення неустойки за несвоєчасну поставку товару, а також пені та 36% річних за невиконання грошового зобов`язання, перевіривши доводи, якими обґрунтовується таке клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення неустойки, пені та 36% річних.

Щодо заяви ТОВ «Юнекс Солюшн» про розстрочення виконання рішення суду у справі №910/1193/25 строком на 4 (чотири) місяці з дати набрання рішенням законної сили, шляхом сплати заборгованості рівними частинами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 331 ГПК України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Положеннями ч. 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання судового акту ТОВ «Юнекс Солюшн» посилається на те, що введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 впливає на спроможність своєчасного ведення відповідачем розрахунків, тому необхідно врахувати інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору з огляду на те, що виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі може бути ускладнено та матиме негативні наслідки для фінансового-господарського стану боржника.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

З огляду на наведене вище, судом враховано, що рішення суду підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, і лише у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може відстрочити таке виконання.

Суд зазначає, що на підтвердження скрутного фінансового стану ТОВ «Юнекс Солюшн» не надано суду будь-яких доказів, а введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 не є виключною обставиною, що ускладнює виконання рішення суду, більше того, перераховані кошти у вигляді передоплати, які позивач просить повернути, не належать відповідачу, відповідно доводи останнього про неможливість повернення всієї суми одночасно є безпідставними.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи у сукупності, суд дійшов висновку, що перелічені відповідачем обставини не є виключними і такими, що унеможливлюють виконання рішення суду, а тому суд відмовляє ТОВ «Юнекс Солюшн» у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду у цій справі із підстав необґрунтованості.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 233, 236, 237, 238, 240, 241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 15, офіс 10; ідентифікаційний код 44950104) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (30453, Хмельницька область, Шепетівський район, село Лотівка, вулиця Центральна, будинок 1, корпус Б; ідентифікаційний код 32678215) 671 113 (шістсот сімдесят одну тисячу сто тринадцять) грн 12 коп. основного боргу, 421 383 (чотириста двадцять одну тисячу триста вісімдесят три) грн 89 коп. неустойки, 29 939 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 36 коп. пені, 9 395 (дев`ять тисяч триста дев`яносто п`ять) грн 58 коп. інфляційних втрат, 40 377 (сорок тисяч триста сімдесят сім) грн 11 коп. 36% річних та 17 583 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 13 коп. судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» про розстрочення виконання рішення суду у справі №910/1193/25 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 26.06.2025.

Суддя Віта БОНДАРЧУК