ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2034/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Костянтинівської сільської ради, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Костянтинівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки пального шляхом надання талонів №421/09-ІТ від 27.09.2023 у загальному розмірі 116 330,65 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Костянтинівська сільська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки дизельного пального та бензину №421/09-ІТ від 27.09.2023 шляхом надання талонів у загальному розмірі 116 330,65 грн., з яких: основна заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 102 680,32 грн., 3% річних у розмірі 503,17 грн., пеня у розмірі 6 121,96 грн., штраф (7%) у розмірі 7025,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Ухвалу суду від 29.04.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 29.04.2025 (о 12:14год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 41).

Пунктом 2 частини шостої ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 14.05.2025. У встановлений законом та ухвалою суду строк відповідач відзиву на позов не надав.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки дизельного пального та бензину №№421/09-ІТ від 27.09.2023 в частині повної та своєчасної поставки товару, за який позивачем була здійснена попередня оплата.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

За результатами проведення процедури закупівлі UА-2023-09-27-007212-а між Костянтинівською сільською радою (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (далі - постачальник, відповідач) укладено договір від 27.09.2023 №421/О9-1Т (далі - Договір).

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Договору ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ зобов`язується поставити дизельне паливо та бензин (код за національним класифікатором України ДК 021:2015: 09130000-9 Нафта і дистиляти) (далі - Товар) шляхом надання талонів, а КСР зобов`язується прийняти і оплатити Товар.

Найменування (номенклатура, асортимент) кількість та ціна Товару визначені у специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору (п.п. 1.2, 3.4. Договору), а саме: бензин А-95 в кількості 7000 л, ціна одиниці (з ПДВ) - 52,00 грн, усього на суму 364000,00 грн, дизельне паливо в кількості 1000 л, ціна одиниці (з ПДВ) - 52,00 грн, усього на суму 52000,00 грн.

Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування

видатків та виділених асигнувань і потреб КСР (п. 1.3, Договору).

Загальна сума Договору становить 416000, грн., у тому числі ПДВ 69333,34 грн (п.3.1 Договору).

Розрахунки проводяться КСР у безготівковій формі після пред`явлення ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ рахунка на оплату (п. 4.1) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ протягом 20 календарних днів з дня отримання накладної (п.4.3 Договору).

Постачання Товару здійснюється шляхом надання талонів, які підтверджують право КСР на отримання палива, що зберігається на АЗС (п. 5.1 Договору).

Місце отримання Товару - згідно з переліком АЗС, наведеним у додатку №2 до Договору (п. 5.5 Договору).

Позивач має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ (п.п. 6.2.1 Договору).

ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ зобов`язане забезпечити доставку Товару у строки, встановлені Договором (п.п. 6.3.1 Договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ сплачує КСР штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі подвійної облікової ставки на момент сплати, за кожний день затримки (п. 8.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 (п. 11.1 Договору).

Додатками до Договору є: додаток №1 - специфікація (п. 12.1) та додаток №2 - перелік АЗС (п. 12.2 Договору).

Договір підписаний представниками КСР і ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ та скріплений печатками юридичних осіб.

На виконання Договору ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ складено видаткову накладну від 27.09.2023 №0037/0001778 та виставлено рахунок-фактуру від 27.09.2023 №0037/0001786, який був оплачений КСР 28.09.2023 на суму 364000,00 грн (платіжна інструкція від 27.09.2023 №334) та на суму 52000,00 грн (платіжна інструкція від 27.09.2023 №335).

Частина паливних талонів, наданих ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ, не була реалізована КСР через відсутність дизельного палива та бензину на відповідних АЗС, починаючи з 13.02.2025, внаслідок чого виїзд транспорту сільської ради став неможливим, а робота Костянтинівської громади - заблокованою.

Залишок нереалізованих паливних талонів, наданих ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ КСР, складає:

- щодо дизельного палива: 32 талони номіналом 20 літрів (номери талонів 07, 09 - 39), усього - 640 літрів;

- щодо бензину: 86 талонів номіналом 15 літрів (номери талонів 90 - 09, 30 - 69, 90 - 09, 24

- 29), усього - 1290 літрів.

Вартість недоотриманого від ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ Товару складає 100360,00 грн, у тому числі:

- дизельне паливо у кількості 640 літрів загальною вартістю 33280,00 грн;

- бензин у кількості 1290 літрів загальною вартістю 67080,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору КСР звернулася до ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ з листом-претензією від 18.02.2025 №43, яким запропонувала відповідачу вжити заходи щодо належного виконання зобов`язань за Договором або повернути залишок отриманих коштів за невикористані талони з урахуванням індексу інфляції. Станом на дату подання заяви до КСР не надходила відповідь ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ.

Оскільки ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ порушило умови Договору і не виконало в повному обсязі взяте на себе зобов`язання по забезпеченню відпуску дизельного палива та бензину по талонам на АЗС, то у ТОВ ІНТЕКС ІНВЕСТ утворилась заборгованість перед КСР у розмірі вартості фактично передплаченого, але непоставленого Товару, в розмірі 100 360,00 грн.

Відповідач заборгованість не погасив, що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд зазначає, що підписання сторонами видаткової накладної №0037/0001778 від 27.09.2023 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує передачу талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковою накладною скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній №0037/0001778 від 27.09.2023.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар, а саме:

- дизельне паливо у кількості 640 літрів загальною вартістю 33280,00 грн;

- бензин у кількості 1290 літрів загальною вартістю 67080,00 грн.

За умовами договору передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді дизельного палива у кількості 640 літрів загальною вартістю 33280,00 грн та бензину у кількості 1290 літрів загальною вартістю 67080,00 грн., по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар на загальну суму 100 360,00 грн, яка є предметом даного спору.

Відповідач, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надав.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18.

Поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 100 360,00 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми пені та штрафу 7%

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Для застосування штрафних санкцій відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України необхідною умовою є: віднесення хоча б однієї сторони до суб`єкта господарювання державного сектора економіки; якщо порушення зобов`язання пов`язане з виконанням державного контракту; виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

В той же час, аналіз частини другої статті 231 Господарського кодексу України свідчить, що визначені нею розміри штрафних санкцій застосовуються лише якщо інше не передбачено законом чи договором.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі подвійної облікової ставки на момент сплати, за кожний день затримки (п. 8.2 Договору).

У даному випадку, сторонами в пункті 8.2. погоджено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник (відповідно до ч. 2. ст. 231 ГКУ) сплачує замовнику пеню у розмірі 0.1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відтак, оскільки відповідач допустив порушення строку поставки товару, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства та пункту 8.2 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 6 121,96 грн за період з 14.02.2025 по 15.04.2025 та штраф 7% в сумі 7 025,20 грн за період з 14.02.2025 по 15.04.2025.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу та пені за заявлений період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 503,17 грн. за загальний період прострочення з за період з 14.02.2025 по 15.04.2025 та інфляційних втрат у 2 320,32 грн. за загальний період з лютня по березень 2025 року.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Враховуючи вищевикладені обставини, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (49600,, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 206/2, ) на користь Костянтинівської сільської ради (56663, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Костянтинівка, вул. Незалежності, буд. 29-А, ) суму основного боргу в розмірі 100 360,00 грн., пеню у розмірі 6 121,96 грн, штраф 7% у розмірі 7 025,20 грн, 3% річних у розмірі 503,17 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 320,32 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 23.06.2025.

Суддя В.Г. Бєлік