ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"23" червня 2025 р. м. Одеса № 916/2391/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ботанік Компані" (, 04210, м. Київ, б. Дружби народів, 27, приміщ. 1)

до відповідача: Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" (, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12 )

про стягнення 2105625,53 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ботанік Компані" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до відповідача Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" про стягнення 2105625,53 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд: накласти арешт на грошові кошти, що належать Акціонерному товариству "УКРСИББАНК", які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на майно, яке належить Акціонерному товариству "УКРСИББАНК" в межах суми позову 2105625,53 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх повернення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 ГПК України.

За умовами ч.1 ст. 14 ГПК України, принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником.

За приписами ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Ці приписи також кореспондуються з положеннями статті 42 ГПК України про те, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина восьма цієї статті).

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що заява, яка подана до суду в паперовій формі, повинна містити власноручний підпис особи, яка відповідно до законодавства правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка, згідно вимог закону, наділена правом підписання відповідних документів.

При цьому, зазначені положення свідчать про обов`язковість та безумовність вимоги господарського процесуального закону стосовно підписання заяви власноручним або електронним цифровим підписом позивача (його представника) або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі позивача на настання відповідних правових наслідків на час звернення до суду, а отже, дотримання принципу диспозитивності господарського судочинства.

Використання в такому випадку засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису ГПК України не допускається.

Так, Верховний Суд у постанові від 08 липня 2021 року у справі №916/3209/20 зазначив, що оскільки процесуальним законодавством за загальним правилом передбачено особисте звернення позивача до суду та власноручне підписання ним заяв по суті справи, то подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису позивача (його представника), що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не відповідає приписам частини другої статті 4, статей 42, 46, частини другої статті 162 ГПК України та не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа. Скріплення позовної заяви підписом позивача, його представника або іншої особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, має бути виконане власноручно у спосіб, визначений ч. 8 ст. 42, ч. 2 ст. 162 ГПК України. У разі недотримання цих вимог процесуальний закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху задля підтвердження волевиявлення позивача, а в залежності від стадії процесу встановлює безумовні наслідки, зокрема, повернення позовної заяви і доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (частина четверта статті 174 ГПК України) або залишення позову без розгляду після відкриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Під час дослідження позовної заяви та заяви про забезпечення позову, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Ботанік Компані", судом встановлено, що останні містять факсиміле директора позивача Маєвського Є.Р., а не особистий його підпис, що унеможливлює встановлення вираження справжньої волі особи, чий підпис відтворено, на настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 7 ст. 140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, у відповідності до ст.ст. 140, 174 ГПК України, позовну заяву та заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ботанік Компані" слід повернути позивачу.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що повернення цих заяв не перешкоджає повторному зверненню з ними до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву, заяву про забезпечення позову та додані до них документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Ботанік Компані".

Додаток: позовна заява з додатками на 116 арк., заява про забезпечення позову з додатками на 3 арк.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 23.06.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 23.06.2025.