ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/1997/25

Суддя Господарського суду Чернівецької області Бутирський А.А., розглянувши позовну заяву

Управління комунальної власності Чернівецької міської ради м. Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" м. Київ

про стягнення 20063,47 грн.

В С Т А Н О В И В :

Управління комунальної власності Чернівецької міської ради м. Чернівці звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" м. Київ про стягнення 20063,47 грн. неустойки, нарахованої за неповернення орендованого майна (трактор МТЗ-82).

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 року позовну заяву передано судді Бутирському А.А.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частин 3 та 5 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності. Юрисдикція місцевих судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Статтями 27-30 ГПК України визначено правила щодо територіальної юрисдикції (підсудності) господарських справ.

Загальне правило визначення територіальної юрисдикції викладене у частині 1 статті 27 ГПК України, відповідно до якої позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Частина п`ята ст. 29 ГПК України чітко визначає, що спори, які виникають з договорів, у яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. При цьому, вказана процесуальна норма жодним чином не конкретизує, що таке виконання договору стосується дії, за якою подається позов (наприклад, з приводу виконання умов договору чи його оплати, або ж сплати заборгованості чи відшкодування збитків за таким договором).

У той же час, у ч. 5 ст. 29 ГПК України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Тобто, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови такого існування в договорі відповідної умови, застосовується ч. 5 ст. 29 ГПК України, і у позивача в такій справі виникає право (в силу дії ч. 1 ст. 29 ГПК України) вибору, до якого суду він може подати позовну заяву: за місцезнаходженням відповідача чи за місцем виконання договору. Тобто, стаття 29 ГПК України передбачає альтеративну підсудність за вибором позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, зокрема, за зобов`язаннями щодо передачі товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

У даному випадку, правовідносини між сторонами у справі ґрунтуються на договорі оренди рухомого майна № 20/РМ від 20.01.2014 р., згідно якого позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування рухоме майно трактор МТЗ-82, заводський № 002271, який розміщено за адресою: м. Чернівці, вул. Старобельська, 1.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що орендодавцем (позивачем) було надано орендарю (відповідачу) у користування майно, яке не було повернуто вчасно.

Тобто, предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача неустойки, нарахованої за неповернення орендованого майна (трактор МТЗ-82), а не спір про передачу вказаного майна за вказаним у договорі місцем. Зобов`язання зі сплати грошових коштів за договором оренди не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці, відповідно у суду відсутні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Крім цього, як вбачається із умов укладеного між сторонами договору, у ньому не вказано місця його виконання.

Також вказаний договір оренди не містить особливих умов, з яких би можна було зробити висновок, що виконувати його в силу певних особливостей обладнання, що орендується, чи інших факторів, можна лише в певному місці.

Згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У позовній заяві місцезнаходженням відповідача у справі позивач зазначає адресу: м. Київ, вул. Північна, 6-В, .

За таких обставин, вказаний позов повинен був пред`являтись згідно вимог ч.1 ст.27 ГПК України до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Згідно ст.31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищенаведене, відповідно до п. 1 ст. 31 ГПК України матеріали справи слід надіслати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул. Богдана Хмельницького, 44В, м. Київ, 01054).

Керуючись ст. ст. 29, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління комунальної власності Чернівецької міської ради м. Чернівці до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" м. Київ про стягнення 20063,47 грн. неустойки разом з доданими до неї матеріалами направити за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня її повного складення до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя А.А. Бутирський