ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2331/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши заяву (вх. № 2383/25 від 13.06.2025р.) Фізичної особи підприємця Савшак Юрія Романовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСФРУТ» (68001, Одеська область , м. Чорноморськ, пр. Миру, буд. 5-Р, )

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Савшак Юрій Романович звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСФРУТ» на користь заявника заборгованості в сумі 219 400грн., яка виникла в зв`язку з неналежним виконання останнім зобов`язань за Договором на транспортно-експлуатаційні послуги при перевезення вантажів автомобільним транспортом №22054-Т від 22.05.2024р.

18.06.2025 року Господарський суд Одеської області, в порядку ст. 148, 154, 155 ГПК України видав судовий наказ № 916/2331/25 про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСФРУТ» на користь Фізичної особи підприємця Савшак Юрія Романовича заборгованість у сумі 219 400грн. та судовий збір в розмірі 302,80грн.

У заяві викладено також вимогу про стягнення з боржника витрат на правничу допомогу у розмірі 12 300 грн.

У відповідності до частини 2 статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду вимог у наказному провадженні унормований Розділом ІІ Наказне провадження Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

За приписами пункту 3 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

За змістом статей 524,533-535,625 ЦК України, грошовим зобов`язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В свою чергу, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСФРУТ» на користь Фізичної особи підприємця Савшак Юрія Романовича 12 300грн. за укладеним 26.05.2025 р. між заявником та адвокатом Лоза В.М. договором про правову допомоги та актом приймання-передачі наданих послуг від 30.05.2025р. до Договору про правову допомогу від 26.05.2025р. суперечить самій суті наказного провадження, оскільки такий договір не є укладеним між заявником та боржником, а також не є неоспорюваною заборгованістю.

Крім того, стаття 129 ГПК України регулює питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

Стаття 126 ГПК України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з норм статті 126 ГПК України, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, натомість, в наказному провадженні судом розглядається заява про видачу судового наказу.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Проте, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів, у тому числі статті 126 ГПК України, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить приписам частини 1 статті 13 ГПК України, оскільки буде порушено принцип змагальності, що суперечить висновкам, викладеним у постанові КГС ВС від 02.03.2023 р. у справі № 5019/1274/11.

Відповідно до частини 3 статті 152 ГПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

На підставі викладеного, враховуючи, що нормами ГПК України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат (окрім судового збору) в порядку здійснення судочинства у наказному провадженні, зокрема не передбачено розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на положення пункту 3 частини 1 статті 152 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Фізичної особи підприємця Савшак Юрія Романовича про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСФРУТ» 12 300 грн. витрат на професійну правничу допомогу (аналогічний висновок викладено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2021 у справі № 911/1304/21, постанові Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 р. у справі № 911/968/22, постанові Центрального апеляційного господарського суду у справі № 908/1540/23 від 28.06.2023 та постанові Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 914/367/23.).

При цьому згідно ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 13, 126, 147, 148, 150, 151, 152, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Фізичній особі підприємцю Савшак Юрію Романовичу у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСФРУТ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 300 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя К.Ф. Погребна