ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.06.2025 р. Справа № 914/1871/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І. розглянувши матеріали

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона Імпульс Плюс», м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вако Логістик 10», м.Львів

про: зобов`язання вчинити певні дії (повернути безпідставно набуте майно)

встановив:

При підготовці справи до розгляду судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктами 4 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1, 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Окрім цього, резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно). У випадку, коли такі альтернативні вимоги містяться у позовній заяві, господарському суду слід ухвалою зобов`язати позивача визначитись з предметом позову і вирішувати спір у залежності від характеру зобов`язань відповідача.

Суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Заявлення альтернативних вимог, в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, який кореспондується з ч. 5 ст. 238 ГПК України, не допускається.

Натомість не зазначення позивачем у позовній заяві змісту конкретних позовних вимог у відповідності до вимог чинного господарського процесуального законодавства, нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Дослідивши позовну заяву, судом встановлено, що вимога позивача щодо зобов`язання відповідача повернути товар як безпідставно набутий - лушпиння соняшникове гранульоване (в разі збереження товару в належному стані) у кількості 22,635 тони на склад смт. Розділ Львівської області вул. Миру, 24, а в разі псування товару чи його відсутності, повернути вартість цього товару з урахуванням вартості станом на день прийняття рішення, яка становить 8 000,00 грн/ тону на момент подання позов що складає 181 080 грн - викладена альтернативно через вживаний розділовий сполучник "чи", а також «а в разі», є нечіткою і неконкретною, що виключає можливість її розгляду судом.

Отже, позивачем заявлено альтернативні позовні вимоги у прохальній частині, що не передбачено Господарським процесуальним кодексом України. Таким чином, позивачу необхідно уточнити свої позовні вимоги (визначитися із предметом позову) у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 172 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області, -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Надати позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення такого недоліку:

-уточнити свої позовні вимоги (визначитися із предметом позову) у прохальній частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Уляна ДІЛАЙ