ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23.06.2025 Справа № 905/546/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКТС» (; адреса: 01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18, оф. 225)

до відповідача: Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (код 119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, стр. №1)

про стягнення реальних збитків в розмірі 150600,00 доларів США та упущеної вигоди в розмірі 39995,56 доларів США,-

суддя Н.В. Величко

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Донецької області через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКТС» надійшла позовна заява про стягнення з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації суми реальних збитків за втрачені вагони в розмірі 150600,00 доларів США, суми упущеної вигоди в розмірі 39995,56 доларів США, судові витрати просить покласти на російську федерацію.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та воєнних дій на території Донецької області йому завдано збитки у розмірі 150600,00 доларів США, що еквівалентно 5872800,00 грн. (станом на дату проведення оцінки), а також виникли підстави для нарахування та стягнення упущеної вигоди з 01.08.2023 у розмірі 69607,44 доларів США, що еквівалентно 2714509,35 грн.

Матеріалам присвоєний єдиний унікальний номер справи 905/546/25 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 дані матеріали передані на розгляд судді Величко Н.В.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд встановив, що поданих матеріалів не достатньо для відкриття провадження у справі з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 91 цього Кодексу, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Згідно з ч.3 ст.12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 10 ГПК України, суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", що набрав чинності 16.07.2019, встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.

Частиною 1, 6 ст. 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", у судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Дослідивши додані до позовної документи, суд звертає увагу, що частина додатків викладені на російській мові без перекладу на українську мову, посвідченого у встановленому порядку. Мова йде про додатки: договор купли-продажи вагонов № 15-11/2017 от 15.11.2017; акт приема-передачи от 15.01.2018 по договору № 15-11/2017 от 15.11.17 г.; договор купли-продажи вагонов № 25/4 от 25.04.2017; акт приема-передачи от 22.05.2017 по договору № 25/4 от 25.04.17 г.

Згідно з ст. 79 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідно до пункту 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставленням підпису та печатки нотаріуса.

Отже, документи, які додані позивачем до позову та які складені іншою мовою ніж державна, мають бути з перекладом на українську мову, який має бути нотаріально засвідчений та, у разі наявності вказаних вище обставин, прошитий.

Крім того приписами пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. (ч.1 ст.172 ГПК України).

В абзацах 1 та 2 частини сьомої статті 42 ГПК України визначено, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Вказані приписи норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що відповідач у справі є нерезидентом України.

За приписами статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану, АТ «Укрпошта» припинило поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.

За змістом листа Міністерства закордонних справ України від 11.08.2022 щодо можливості вручення документів Російській Федерації як стороні по справі, відповідно до якого у зв`язку із порушенням Російською Федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акта, Паризької Хартії для Нової Європи та ряді інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справи України 24.02.2022 нотифікувало МЗЗ РФ про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з Росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією від 14.02.1992.

Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в Росії та Росії в України, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Отже, на теперішній час застосування відповідного алгоритму з отримання згоди Російської Федерації на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами не є можливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин та евакуацію всіх співробітників дипломатичних та консульських установ України через повномасштабну агресію РФ проти України.

Проте, незважаючи на введення воєнного стану в Україні, дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи є необхідною і важливою умовою для забезпечення та реалізації завдань та принципів правосуддя, у зв`язку з чим процесуальний обов`язок позивача щодо направлення копії позовної заяви, з додатками відповідачу є невід`ємною частиною процесуального механізму та не може бути скасовано в умовах можливості вжиття інших заходів на виконання норм процесуального закону.

Позивачем в якості доказу направлення на адресу відповідача позовної заяви (нотаріально завірений переклад на російську мову) та доданих до неї документів надано скріншот з електронної пошти представника товариства (адвоката) із якого вбачається направлення файлів з назвою «І- а інст . - П3 (07.05.2025)_Validation_Report.pdf; I- а інст . - П 3 (07.05.2025).pdf; I-a інст. - ПЗ (07.05.2025).pdf.xml» на електрону адресу ; ; .

Втім суд не вбачає, що разом із позовною заявою були направлені і додатки до неї, оскільки за змістом листа зазначено, що "Через значний об?єм не долучаються: [зазначено перелік додатків, що співпадає із додатками наданими суду]. Дані документи викладені на хмарному сервісі, які можна буде завантажити, перейшовши за посиланням ." Проте у суду відсутня інформація, що це за посилання, чи дійсно воно було прикріплено до електронного листа, чи скріплено додатки електронним цифровим підписом, як то вимагають вимоги ст.42 ГПК України та ст.1,4,7 Закону України «Про електронний цифровий підпис», чи надіслано було нотаріально засвідчений переклад позовної заяви.

Крім того з наданого скріншоту судом встановлено, що направлення позову здійснено за 20 днів до його подачі в суд, але підтвердження або про доставку електронного листа, або про те, що електронний лист не доставлений адресатові з певних причин суду не надавалось.

З огляду на вищевказане, суд не приймає вищевказаний скріншот з електронної пошти позивача у якості належного доказу направлення позовної заяви.

Як вже відзначалося, у виконання вимог процесуального законодавства інших доказів направлення відповідачу позову, в тому числі у паперовій формі листом з описом вкладення позовної заяви з додатками матеріали позовної заяви не містять. Суд звертає увагу, що товариство не позбавлено права (а навпаки має обов`язок) направити позовну заяву (її нотаріально засвідчений переклад) разом з додатками на адресу будь-якого посольства Російської Федерації в інших країнах з описом вкладення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1. ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 4 ст. 50 ГПК України передбачено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Ані зі змісту позовної заяви, ані з окремого клопотання суд не зміг встановити підстав, на яких суд має залучити в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВАГОННА КОМПАНІЯ «ТРАНССИСТЕМА».

Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКТС» повинно надати суду відповідне клопотання, з обгрунтуванням підстав для залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОННА КОМПАНІЯ "ТРАНССИСТЕМА" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, яким чином можливе рішення у цій справі може вплинути та на які саме права та обов`язки вказаної особи.

Також, до позовної заяви не додано доказів надсилання її копії разом з додатками такій третій особі, серед переліку додатків до позовної заяви вказані докази не значаться.

Згідно зі статтею 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного процесуального законодавства, суд залишає позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКТС» без руху та встановлює позивачу десятиденний строк на усунення виявлених недоліків такої позовної заяви.

З огляду на обставини, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовження воєнного стану в України, що триває до тепер, а також продовження у зв`язку з цим особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області, запровадженого розпорядчими актами керівництва суду (рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022, розпорядження від 25.05.2023 № 6-р «Про організацію роботи Господарського суду Донецької області», розпорядження від 28.05.2024 № 4-р «Про визначення алгоритму дій під час повітряної тривоги»), позовні матеріали перевірені у розумний строк.

Виходячи з викладеного вище, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 164, ч.ч. 1, 2 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКТС» про стягнення з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації суми збитків/шкоди в розмірі 150600,00 доларів США і 39995,56 доларів США - упущеної вигоди, завданих в наслідок збройної агресії російської федерації (сформована в системі «Електронний суд» 28.05.2025) - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- нотаріально засвідченого перекладу на українську мову наступних документів: договор купли-продажи вагонов № 15-11/2017 от 15.11.2017; акт приема-передачи от 15.01.2018 по договору № 15-11/2017 от 15.11.17 г.; договор купли-продажи вагонов № 25/4 от 25.04.2017; акт приема-передачи от 22.05.2017 по договору № 25/4 от 25.04.17 г.;

- доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу на адресу будь-якого посольства Російської Федерації в інших країнах з описом вкладення;

- обгрунтування залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОННА КОМПАНІЯ "ТРАНСИСТЕМА" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача; докази надсилання копії позовної заяви та додатків до неї такій третій особі.

Роз`яснити позивачу, що у разі усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 23.06.2025 та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суддя Н.В. Величко