ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 Справа № 914/346/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Федак В. В., розглянувши матеріали справи за позовом: Заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області, м. Львів, в інтересах держави в особі

позивача: Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «Рубікон Груп», м. Львів;

про стягнення коштів в сумі 2 379 988,46 грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Цинайко Наталія Іванівна;

від позивача: Шмотолоха Оксана Петрівна представник;

від відповідача: Думич Наталія Богданівна - представник.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі позивача - Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про стягнення коштів в сумі 2 379 988,46 грн., з яких 1 842 372,50 грн. - безпідставно збережені кошти, 411 022,26 грн. інфляційні втрати та 126 593,70 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 17.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Процесуальний хід розгляду справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань. Ухвалою суду від 27.05.2025р. відкладено розгляд справи на 24.06.2025р

Через систему «Електронний суд» відповідач 05.03.2025р. подав відзив на позовну заяву за вх.№ 5689/25.; прокурор 05.03.2025р. подав відповідь на відзив за вх.№ 5837/25 від 06.03.2025р.; позивач 31.03.2025р. подав відповідь на відзив за вх. № 8337/25 від 01.04.2025р.

Прокурор в судове засідання 24.06.2025р. з`явився, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 24.06.2025р. з`явився, надав усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 24.06.2025р. з`явився, надав усні пояснення щодо предмета спору, заперечив проти позовних вимог.

Позиції учасників справи.

Позиція прокурора.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що Франківською окружною прокуратурою м. Львова проведено вивчення законності в сфері дотримання містобудівного законодавства, зокрема щодо повноти та своєчасності сплати пайових внесків на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та встановлено, що ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» - замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній», не сплачено до місцевого бюджету кошти пайової участі.

Прокурор вказує, що відповідно до Сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ЛВ28, виданого Інспекцією ДАБК та зареєстрованого в ЄДЕССБ 30.09.2022р. прийнято в експлуатацію вищевказаний об`єкт нерухомості (замовник об`єкта ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп»; дозвіл на виконання будівельних робіт №ЛВ06, виданий Інспекцією ДАБК у м.Львові та зареєстрований 02.10.2019р.). У Сертифікаті зазначено, що пайова участь не сплачувалась згідно п.13 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» 132-ІХ від 20.09.2019р.

Прокурор стверджує, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №553 від 14.06.2019р. затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка-вул. Пасічній у м. Львові та зазначено, що замовник - ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп».

Прокурор зазначає, що цільове призначення земельної ділянки на якій здійснюється будівництво площею 0,3798 га з кадастровим номером :02:005:0368 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Прокурор вказує, що з інформаційної довідки № 410027688 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0368, площею 0,3798 га та отриманих з реєстраційної справи договорів оренди вбачається, що земельна ділянка перебуває у приватній власності ТзОВ «Грін Віледж» (, змінено назву на ТОВ «БК «Рубікон Інвест»). 20.03.2019р. та, в подальшому, 06.12.2019р. ТзОВ «Грін Віледж» та ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки для будівництва та подальшої експлуатації багатоповерхового житлового будинку, тощо. 30.12.2021р. внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 06.12.2019р. згідно договору №1/12-21, укладеного ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» (найменування змінено, попередній) та ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» в частині строку укладення договору.

Прокурор стверджує, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові за результатами розгляду заяви замовника ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп», зареєстрованої в ЦНАП ЛМР 01.10.2019р. за №2-30166-АП-0006, 02.10.2019р. надано дозвіл ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» на виконання будівельних робіт №ЛВ06 на «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній» у м.Львові. До вказаного дозволу 20.04.2021р. за №ЛВ06-2 було внесено зміни щодо відповідальної особи за виконання робіт.

Прокурор зазначає, що 26.09.2022р. в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за реєстраційним номером АС01:8953-3211-0755-5671 зареєстровано Акт готовності об`єкта до експлуатації, підписаний замовником директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про те, що необхідно вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації. У п.5 Акту готовності об`єкта замовником вказано, що будівельні роботи виконано у строк: початок робіт: вересень 2019, закінчення робіт: січень 2022. Також, в п.6.1. Акту готовності зазначено, що загальна площа квартир у будинку становить - 5787,8 м. кв. ( за результатами технічної інвентаризації).

Прокурор вказує, що пайова участь не сплачувалась згідно п.13 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» 132-ІХ від 20.09.2019 (п.12 Акту готовності).

Прокурор стверджує, що відповідно до Сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ЛВ28, виданого Інспекцією ДАБК та зареєстрованого в ЄДЕССБ 30.09.2022р. прийнято в експлуатацію об`єкт, найменування якого «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка- вул. Пасічній» у м. Львові (замовник об`єкта Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно- Інвестиційна компанія «Рубікон Груп»). У Сертифікаті також зазначено, що загальна площа квартир - 5787,8 м.кв.

Прокурор зазначає, що ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019р. №6098 «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року», а саме п.2 (пп.2.1.,2.2.,2.2.2.) встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у м. Львові перераховують до міського бюджету м. Львова кошти для створення і розвитку інфраструктури м. Львова. Розмір пайової участі для житлових будинків становить 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Згідно з п.2.3.1. замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до департаменту економічного розвитку із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта з техніко- економічними показниками. Департамент економічного розвитку протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва (п.2.4.). Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації (п.2.6-2.8).

Прокурор вказує, що Львівською міською радою за результатами розгляду запиту окружної прокуратури №14.51/04-14-250вих-25 від 10.01.2025р. надано інформацію №2301-вих-5800 від 15.01.2025р. в якій зазначено, що рішенням виконавчого комітету від 14.06.2019р. № 553 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка вул. Пасічній» затверджено містобудівні умови об`єкта будівництва на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом. 02.10.2019 р. Інспекцією ДАБК у м. Львові зареєстровано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ06. Згідно із Сертифікатом про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ЛВ28 від 30.09.2022р. об`єкт прийнято в експлуатацію.

Прокурор стверджує, що ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» не зверталось до департаменту економічного розвитку із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва «багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка вул. Пасічній» та не подавало документи, що підтверджують вартість будівництва даного об`єкту, техніко- економічні показники об`єкта та, як наслідок, не сплатило пайовий внесок до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

Прокурор зазначає, що Департаментом економічного розвитку здійснено розрахунок, виходячи з 5 787,80 кв. м. загальної площі квартир у будинку згідно із інформацією, зазначеною замовником будівництва в Сертифікаті про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та враховуючи показник опосередкованої вартості спорудження житла для Львівської області на дату введення об`єкта в експлуатацію в розмірі 15 916 грн/кв.м, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 17.02.2022р. №53 (розраховані станом на 01.01.2022 року).

Відповідно до розрахунку, розмір пайового внеску становить 1 842 372,50 грн.

На суму несплаченого пайового внеску нараховано 411 022,26 грн - інфляційних втрат та 126 593,70 грн - 3 % річних, за період з 01.10.2022р. по 14.01.2025р.

Прокурор вказує, що розрахунок Департаментом економічного розвитку ЛМР проведено з врахуванням показників опосередкованої вартості спорудження житла для Львівської області станом на час прийняття вищевказаного об`єкта в експлуатацію, що відповідає вимогам законодавства та судової практики з вказаних питань.

Прокурор зазначає, що необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку - територіальної громади) й замовника будівництва, та стягненні коштів за договором про пайову участь до бюджету, оскільки уповноваженим органом самостійно не здійснюється захист інтересів територіальної громади. Відтак, підставою для представництва інтересів держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, шляхом подання позову є стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів, що у свою чергу призвело до порушення інтересів держави, при тому, що позивачем, як уповноваженим органом належних заходів з метою стягнення відповідних коштів до бюджету вжито не було.

У відповіді на відзив прокурор зазначив, що вважає доводи наведені у відзиві на позов безпідставними та такими, що жодним чином не спростовують обґрунтовані доводи прокурора, не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого підлягають відхиленню та звертає увагу на практику Верховного Суду з аналогічних правовідносин, у т.ч. викладену в постановах Верховного Суду від 17.12.2024 у справі 903/283/24, від 20.02.2025 у справі №918/618/24.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 2 379 988,46 грн., з яких 1 842 372,50 грн. - безпідставно збережені кошти, 411 022,26 грн. інфляційні втрати та 126 593,70 грн. 3 % річних.

Позиція позивача.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що вважає доводи, що викладені у відзиві безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, яке підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, що виникли.

Позивач вказує, що згідно з дозволом на виконання будівельних робіт будівництво об`єкта розпочалося 02.10.2019р., тобто до набрання чинності як Законом № 132-ІХ в цілому (17.10.2019р.), так і до набрання чинності його окремої частини - п. 13 р. І (01.01.2020р.), відповідач зобов`язаний був у період з початку будівельних робіт забудови і до 01.01.2020р. звернутися до департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із заявою про укладення договору про пайову участь, до якої додати документи, що підтверджують кошторисну вартість будівництва об`єкта, та очікувати від вказаного органу місцевого самоврядування відповідного розрахунку та примірника договору, чого відповідач не зробив, чим порушив норму ст. 40 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо обов`язкової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту, яка на момент початку побудови об`єкта і до 01.01.2020р. була чинною.

Позивач стверджує, що системний аналіз Прикінцевих та перехідних положень Закону №132-ІХ, на підставі якого був поданий позов керівником Франківської окружної прокуратури у даній справі, дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020р. вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020р.; для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний був у 2020 році звернутися до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва в строк до 10.01.2020р. і до введення об`єкта в експлуатацію (до 30.09.2022р.) сплатити пайові внески.

Позивач вказує, що розрахунок розміру пайової участі у зв`язку з будівництвом об`єкта, проведено на підставі Закону №132-ІХ, сертифікату готовності об`єкта до експлуатації від 30.09.2022р. №ЛВ28 та затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 17.02.2022р. №53 показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (термін дії наказу з 17.02.2022 до 23.11.2022, тобто показники діяли на дату прийняття об`єкта в експлуатацію 30.09.2022 р.).

Позивач стверджує, що згідно із сертифікатом від 30.09.2022р. № ЛВ28 загальна площа квартир об`єкта будівництва становить 5 870,80 кв.м. та відповідно до затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 17.02.2022р. №53 показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України вартість 1 кв.м. загальної площі квартир будинку (з урахуванням ПДВ) на території Львівської області становить 15 916 грн.

З огляду на наведене, позивач вважає, що розрахунок, який міститься в позовній заяві, є обґрунтованим, арифметично правильним, відповідає приписам абз. 2 п. 2 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та становить 1 842 372,50 грн. і просить суд задоволити позовні вимоги керівника Франківської окружної прокуратури Львівської області в повному обсязі.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що проти позову заперечує повністю, вважає зазначений позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач вказує, що прокурор у своєму позові неправильно застосовує положення п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №132-ІХ і в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з відповідача відповідної суми розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідач стверджує, що Законом України №132-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019р. із Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено ст.40, яка передбачала порядок і підстави сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідач зазначає, що ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (до її виключення, тобто до 01.01.2020р.) передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Відповідач вказує, що обов`язок замовника будівництва сплачувати пайовий внесок виникає після укладення ним і уповноваженим органом місцевого самоврядування договору про пайову участь. Однак, станом до 01.01.2020р. (доки діяла ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою передбачався обов`язок для замовників будівництва сплачувати пайовий внесок у зв`язку з будівництвом відповідних об`єктів) не було укладеного договору про пайову участь між відповідачем ТОВ «БІК «Рубікон Груп» і позивачем, а тому зважаючи на те, що такий договір про пайову участь і є підставою для сплати пайового внеску, відтак в даному випадку відсутня підстава для сплати відповідачем пайового внеску у зв`язку з будівництвом багатоквартирного житлового будинку на вул. М.Пимоненка вул. Пасічна.

Відповідач стверджує, що з 01.01.2020р. ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» яка передбачала порядок і підстави сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» і з 01.01.2020р. законодавством України не було передбачено обов`язку замовників будівництва сплачувати пайовий внесок.

Відповідач зазначає, що оскільки з 01.01.2020р. була виключена ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачала порядок і підстави сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, а з 01.01.2020р. для замовників будівництва законодавство вже не передбачало обов`язку сплати пайового внеску, тому можна зробити висновок, що положення розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» стосуються тільки тих випадків, коли обов`язок у замовника будівництва щодо сплати пайового внеску виник до 01.01.2020р. коли діяла ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто до укладених до 01.01.2020р. договорів про пайову участь.

Відповідач вказує, що оскільки у відповідача до 01.01.2020р. не було обов`язку сплачувати пайовий внесок, тому розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» не поширюється на спірні в даній справі правовідносини.

Відповідач стверджує, що прокурор всупереч вимогам ч.1 ст.162, п.5 ч.3 ст.162 ГПК України не наводить жодного нормативно-правового обґрунтування щодо врахування при здійсненні розрахунку розміру пайового внеску показника опосередкованої вартості спорудження житла для Львівської області станом на 01.01.2022р. час введення об`єкта в експлуатацію 15 916 грн/кв.м.

Відповідач зазначає, що оскільки в спірних правовідносинах згідно обґрунтувань прокурора у відповідача виник обов`язок сплатити пайовий внесок з 01.01.2020р. на підставі п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», тому при розрахунку розміру пайового внеску згідно абз.2 п.п.1 п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» має враховуватись показник опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, який був затверджений саме станом на час виникнення обов`язку відповідача сплатити пайовий внесок, тобто станом на 2020 рік.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову Заступника керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ТОВ «БІК «Рубікон Груп» про стягнення безпідставно збережених коштів.

Обставини, встановлені судом.

20.03.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Віледж» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «Рубікон Груп» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки строком до 31 грудня 2019р. відповідно до умов якого орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,3798 га з кадастровим номером :02:005:0368 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Відповідно до акту приймання передачі земельної ділянки в оренду від 20.03.2019р., орендодавець передав а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,3798 га з кадастровим номером :02:005:0368.

06.12.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Віледж» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «Рубікон Груп» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки строком до 31 грудня 2021р. відповідно до умов якого орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,3798 га з кадастровим номером :02:005:0368 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

30.12.2021р. сторони уклали договір № 1/12-21 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 06.12.2019р., яким змінили строк дії договору та встановили такий строк до 31.12.2022 року.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 553 від 14.06.2019р. «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка вул. Пасічній» вирішено, зокрема, затвердити містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка вул. Пасічній.

У пунктах 1.1-1.2 містобудівних умов і обмежень зазначено вид будівництва, адресу або місцезнаходження земельної ділянки нове будівництво на вул. М. Пимоненка вул. Пасічній та інформацію про замовника товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп, м. Львів, вул. В. Липинського, 36.

02.10.2019р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові надано замовнику - ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» дозвіл на виконання будівельних робіт №ЛВ06 на «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній» у м.Львові. До вказаного дозволу 20.04.2021р. за №ЛВ06-2 було внесено зміни щодо відповідальної особи за виконання робіт.

26.09.2022р. в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за реєстраційним номером АС01:8953-3211-0755-5671 зареєстровано Акт готовності об`єкта до експлуатації, поданий замовником Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про те, що необхідно вважати закінчений будівництвом об`єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній» готовим до експлуатації. У п.5 Акту готовності об`єкта вказано, що будівельні роботи виконано у строк: початок робіт: вересень 2019, закінчення робіт: січень 2022. Також, в п.6.1. Акту готовності зазначено, що загальна площа квартир у будинку за результатами технічної інвентаризації становить - 5787,8 м. кв.

У п.12 Акту готовності вказано, що кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не сплачувались на підставі пункту 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX від 20.09.2019 року.

30.09.2022р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю видано відповідачу сертифікат ЛВ28 про відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та його готовність до експлуатації: найменування об`єкта згідно з проектом - «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка -вул. Пасічній»; вид будівництва - нове будівництво; місце розташування об`єкта згідно з документом, що дає право на виконання будівельних робіт - Львівська обл., Львівський район, Львівська територіальна громада, м. Львів (станом на 01.01.2021), Садівничий кооператив «Зелена балка».

У сертифікаті також зазначені основні показники об`єкта: Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній: площа житлового будинку, м2 11380,4; загальна площа однокімнатних квартир, м2 2925,2; загальна площа двокімнатних квартир, м2 -1538,5; загальна кількість квартир 85; кількість двокімнатних квартир 20; кількість трикімнатних квартир 12; площа забудови, м2 2783,8; загальна площа квартир, м2 5787,8; загальна площа трикімнатних квартир, м2 - 1324,1; кількість однокімнатних квартир 53; кількість поверхів 6; житлова площа трикімнатних квартир, м2 499,3; загальна житлова площа квартир, м2 1736,3; житлова площа двокімнатних квартир, м2 526,2; площа місць загального користування, м2 1674,6; загальна площа будівлі , м2 -11380,4; житлова площа однокімнатних квартир, м2 710,8; площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень, м2 677,4; житлова площа приміщень, м2 -1736,3; будівельний об`єм, м3 45376; загальна площа підземного паркінгу, м2 -3240,6.

Відповідно до сертифікату, замовником об`єкта є Товариство З Обмеженою Відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна Компанія «Рубікон Груп».

10.01.2025р. Франківська окружна прокуратура міста Львова звернулася до Інспекції ДАБК із запитом № 14.51/04-14-249вих-25, яким просила з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, керуючись ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», скерувати до окружної прокуратури копію заяви замовника ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про надання дозволу на виконання будівельних робіт; дозволу на виконання будівельних робіт №ЛВ06, виданого Інспекцією ДАБК у м. Львові 02.10.2019р.; акту готовності об`єкта до експлуатації та Сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ЛВ 28, виданого Інспекцією ДАБК та зареєстрованого в ЄДЕССБ 30.09.2022р. Також, прокурор просив зазначити чи вносились зміни до дозволу на виконання будівельних робіт, якщо так, то коли та з яких причин.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю листом № 0006-вих-5641 від 15.01.2025р. надала прокуратурі копії заяви про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 01.10.2019р. №2- 30166/АП-0006; дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка-вул. Пасічній» від 02.10.2019 року № ЛВ06; внесення змін до дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка-вул. Пасічній» від 20.04.2021р. № ЛВ06-2 (зміна відповідальної особи за виконання робіт); сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній» від 30.09.2022р. № ЛВ28; акту готовності об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній» від 27.09.2022р. № АС01:8953-3211-0755-5671 (редакція 2).

10.01.2025р. Франківська окружна прокуратура міста Львова звернулася до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із запитом № 14.51/04-14-250ВИХ-25, яким просила з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, керуючись ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», скерувати до окружної прокуратури розрахунок пайового внеску, внаслідок будівництва вищевказаного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на час прийняття об`єкта в експлуатацію, а також надати копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради про затвердження містобудівних умов та обмежень будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М.Пимоненка - вул.Пасічній у м.Львові, копію ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019р. №6098 «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року», копію ухвали ЛМР від 03.04.2008р. №1697 «Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова» (із змінами внесеними ухвалою ЛМР від 09.07.2009 №2779), а також повідомити чи звертався замовник будівництва ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» до Львівської міської ради у 2019 році про укладення договору, чи у 2020 році про надання розрахунку пайового внеску внаслідок будівництва вищевказаного об`єкту, якщо так, долучити копії звернень та вказати про прийняте ЛМР рішення з даного приводу.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради листом №2301-вих-5800 від 15.01.2025р. повідомив прокуратурі про те, що ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» не зверталось до департаменту економічного розвитку із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва «багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. М. Пимоненка - вул. Пасічній» та не подавало документи, що підтверджують вартість будівництва даного об`єкта, техніко-економічні показники об`єкта та, як наслідок, не сплатило пайовий внесок до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Також надано розрахунок пайового внеску, інфляційних втрат і 3 % річних та повідомлено, що станом на дату надходження запиту Франківської окружної прокуратури міста Львова до Львівської міської ради справа щодо стягнення коштів в примусовому порядку в суді не перебуває.

04.02.2025р. Франківська окружна прокуратура міста Львова скерувала Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради повідомлення про звернення до суду № 14.51/04-14-825ВИХ-25, у якому зазначила, що Франківською окружною прокуратурою встановлено достатні підстави для звернення з позовною заявою до Господарського суду Львівської області з метою захисту інтересів держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок несплати пайових внесків, тощо, в цілому на суму 2 379 988,46 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Однією з функцій, що покладаються на прокуратуру є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом України «Про прокуратуру». Представництво прокуратурою інтересів держави в суді врегульовано статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Так, зокрема згідно частини 1 статті 23 вказаного закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзацу першого та другого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно абзацу першого та другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття інтерес держави.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17).

При цьому також слід зазначити, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2019р. у справі №915/20/18).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Підставою для звернення з даним позовом до суду прокурором вказано на порушення норм інвестиційного законодавства, що, на думку прокуратури, суттєво порушує інтереси територіальної громади, а тому є підставою для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави. Як зазначає прокурор, ненадходження коштів зі сплати пайового внеску до місцевого бюджету перешкоджає належному функціонуванню органу місцевого самоврядування, що порушує інтереси держави.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, що передбачено пунктом 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно з положеннями частини 1 вказаної статті органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Повноваження органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади, в галузі бюджету, фінансів і цін визначені у статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 № 6098 «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року», а саме п. 2 (пп. 2.1., 2.2., 2.2.2.) встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у м. Львові перераховують до міського бюджету м. Львова кошти для створення і розвитку інфраструктури м. Львова. Розмір пайової участі для житлових будинків становить - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Згідно з п. 2.3.1. ухвали замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до департаменту економічного розвитку із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта з техніко- економічними показниками. Департамент економічного розвитку протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва (п.2.4.). Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації (п. 2.6-2.8).

Відтак, Департамент економічного розвитку Львівської міської ради є особою, уповноваженою на вжиття заходів щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним використанням коштів місцевого бюджету.

Відповідно до листа Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради №2301-вих-5800 від 15.01.2025р., наданого на запит прокуратури, справа щодо стягнення коштів в примусовому порядку в суді не перебуває, та про намір звернення до суду із відповідною позовною заявою не повідомлено. Вищенаведене свідчить про нездійснення вказаним органом захисту інтересів держави в особі територіальної громади у встановленому законодавством порядку, що відповідно є підставою для застосування прокурором представницьких повноважень, на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в інтересах держави в особі вказаного органу місцевого самоврядування в якості позивача.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

На виконання вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» 04.02.2025р. Франківська окружна прокуратура міста Львова скерувала Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради повідомлення про звернення до суду № 14.51/04-14-825ВИХ-25.

Враховуючи дані обставини, заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області підставно звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, належним чином обґрунтував порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позовних вимог є вимога про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

На час отримання відповідачем містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачала, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (частина 2). За змістом частини 3 зазначеної статті Закону пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

За приписами ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Судом встановлено, що Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «Рубікон Груп» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту стосовно будівництва спірного об`єкту нерухомості не укладався.

Згідно з усталеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, зокрема викладеною в постановах від 08.10.2019р. у справі № 911/594/18 і від 14.12.2021р. у справі №643/21744/19, перерахування замовником об`єкта будівництва у передбачених законом випадках коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту до відповідного місцевого бюджету є обов`язком, а не правом забудовника. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, є обов`язковим на підставі закону.

Строк, визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» для укладення договору пайової участі - протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною такого обов`язку, і закінчення цього строку не припиняє цього обов`язку замовника та не звільняє замовника від обов`язку укласти договір. Адже невиконання особою положень законодавства не повинно призводити до настання бажаного для неї внаслідок такого невиконання результату у вигляді звільнення від платежу та надавати майнові переваги порівняно із законослухняною особою.

Тобто відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

Однак, на момент прийняття в експлуатацію спірного об`єкта відповідача (26.09.2022р.) статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (з 01.01.2020).

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (Закон № 132-IX) врегулював відповідні правовідносини у пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» та установив, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку, зокрема:

- розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування (підпункт 1 частини 2);

- замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва (підпункт 3 частини 2);

- пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію (підпункт 4 частини 2).

При цьому договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання (частина 1).

Тобто відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» змін з 01.01.2020р. у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх повного виконання, є лише договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року (ч. 1 п. 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021р. у справі №643/21744/19 виклала висновок щодо вирішення правової проблеми, пов`язаної з застосуванням норм права до правовідносин, які виникли до внесення змін у законодавство щодо скасування обов`язку замовника будівництва укласти відповідний договір.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Зовнішнім виразом зміни правового регулювання суспільних відносин є процес втрати чинності одними нормами та/або набуття чинності іншими.

Так, при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права.

Водночас зміна правових норм і врегульованих ними суспільних відносин не завжди збігаються. У певних випадках після скасування нормативного акта має місце його застосування компетентними органами до тих відносин, які виникли до втрати ним чинності та продовжують існувати у подальшому. Такі правовідносини є триваючими. При цьому триваючі правовідносини повинні виникнути під час дії норми права, що їх регулює, та існувати після втрати нею чинності.

Стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання. Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а отже, і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.

Аналізуючи правову природу цих правовідносин, можна зробити висновок, що з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після втрати нею чинності.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 1 січня 2020 року. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в розвитку інфраструктури населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають.

У зв`язку з відмовою забудовника від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту є порушеними і в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом.

У такому разі суд має виходити з того, що замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, у разі порушення зобов`язання з боку замовника будівництва щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у правовідносинах, які виникли до внесення змін у законодавство щодо скасування обов`язку замовника будівництва укласти відповідний договір, орган місцевого самоврядування вправі звертатись з позовом до замовника будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів. Саме такий спосіб захисту буде ефективним та призведе до поновлення порушеного права органу місцевого самоврядування.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.07.2022р. у справі №910/9548/21 дійшов висновку, що законодавець під час внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні») чітко визначив підстави та порядок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту щодо об`єктів, будівництво яких було розпочато до внесення законодавчих змін, а саме:

- договори пайової участі, укладені до 01.01.2020 на підставі вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», залишались дійсними та підлягали до їх повного виконання і після виключення вказаної статті (абзац 1 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX). Тобто істотні умови, зокрема щодо розміру пайової участі, строку сплати пайової участі, відповідальності сторін, які відповідно до закону підлягали врегулюванню у таких договорах, залишались незмінними;

- якщо станом на 01.01.2020 такі об`єкти не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені та, оскільки з 01.01.2020 встановлений статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язок щодо укладення відповідного договору, перестав існувати, тому законодавець визначив нормативне регулювання таких правовідносин, зокрема, абзацом 2 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX.

Отже, розмір та порядок пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту без відповідної вказівки у законі не можуть по-новому визначатись нормами абзацу 2 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX, якщо відповідні істотні умови були визначені укладеним до 01.01.2020 договором про пайову участь, який згідно з абзацом 1 вказаного пункту розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX є дійсним та продовжує свою дію до моменту його повного виконання.

Передбачений вказаною нормою порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: (1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; (2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

Тож у вказаних двох випадках, ураховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020р. вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020р.; - для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Отже, для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Такі висновки Верховного Суду відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020р. та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020р., але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020р. з метою уникнення сплати пайової участі.

Водночас у вказаній постанові Верховний Суд також зауважив, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021р. зі справи №643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічні за змістом правові висновки наведені Верховним Судом у постановах від 13.12.2022р. у справі № 910/21307/21 та від 20.08.2024р. у справі № 910/7707/19.

Враховуючи наведені правові позиції, Господарський суд Львівської області відхиляє доводи відповідача про те, що наразі відсутня правова підстава для сплати коштів пайової участі по об`єктах будівництва, спорудження яких розпочато до скасування зазначеного обов`язку та які підлягають прийняттю або прийняті в експлуатацію після 01.01.2021р., однак договір між замовниками таких об`єктів та органами місцевого самоврядування не було укладено.

Наведені твердження відповідача ґрунтуються на помилковому тлумаченні ним положень зазначеної правової норми та суперечать послідовним висновкам Верховного Суду щодо її застосування у подібних правовідносинах, зокрема, викладеним у постановах від 14.12.2021р. у справі №643/21744/19, від 20.07.2022р. у справі №910/9548/21, від 07.09.2023р. у справі №916/2709/22, від 20.08.2024р. у справі № 910/7707/19. Суд наголошує, що відсутність обов`язку станом на 2021 рік укладення договору про пайову участь в розвитку інфраструктури населеного пункту, в зв`язку із зміною законодавства, не позбавляє відповідача обов`язку щодо сплати пайового внеску.

Натомість у цій справі прокурор звернувся до господарського суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі замовника у розвитку населеного пункту на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, і вказаний спосіб захисту суд визнає як належний.

Зважаючи на встановлення на підставі наданих учасниками справи доказів обставин, які свідчать про закінчення відповідачем будівництва спірного об`єкту у вересні 2022 року із отриманням сертифікату готовності об`єкта до експлуатації 26.09.2022р., водночас відсутності укладення ним з позивачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту до 01.01.2020р., суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин норм абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-ІХ, які встановлюють розмір та порядок пайової участі замовників будівництва протягом 2020 року.

Ухвалою Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р. «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року» встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у м. Львові перераховують до міського бюджету м. Львова кошти для створення і розвитку інфраструктури м. Львова (пп. 2.1 п. 2).

Відповідно до пп. 2.2 пункту 2 ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р. розмір пайової участі становить: для нежитлових будівель та споруд 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Згідно із пп. 2.3 пункту 2 ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р. порядок розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва є таким: замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до департаменту економічного розвитку із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта з техніко-економічними показниками; до заяви про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, замовник будівництва додає такі завірені замовником копії документів: для нежитлового будівництва копію документа, що дає право на виконання будівельних робіт та зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта містобудування, визначеного згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, затверджений замовником; для житлового будівництва копію документа, що дає право на виконання будівельних робіт та документа, що відображає техніко-економічні показники об`єкта.

За приписами п. 2.4 ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р. департамент економічного розвитку протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації (п. 2.6-2.8 ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р.).

При прийнятті вищевказаної ухвали, втратила чинність ухвала Львівської міської ради від 03.04.2008р. № 1697 «Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова» (із змінами внесеними ухвалою ЛМР від 09.07.2009 № 2779 «Про внесення змін до ухвали міськради від 03.04.2008 № 1697»).

Розмір (величину) пайової участі замовника будівництва прокуратурою визначено, виходячи із вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019р. та ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019р. «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року», а також виходячи із наявних відомостей щодо загальної площі квартир, а саме, 5787,8 м. кв. й на підставі опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування для житлових будинків (наказ Міністерства розвитку громад та територій України №53 від 17.02.2022р. «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України»).

Судом встановлено, що наказом Міністерства розвитку громад та територій України №53 від 17.02.2022р. для Львівської області визначено показник опосередкованої вартості спорудження житла в розмірі 15916,00 грн за 1 кв.м загальної площі квартир у будинку (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до розрахунку прокуратури, враховуючи загальну площу збудованого об`єкту, відповідач безпідставно зберіг кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту в загальному розмірі 1 842 372,50 грн. Розрахунок наведено у позовній заяві та перевірено судом.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 1 842 372,50 грн. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Прокурор на підставі ст.625 ЦК України нарахував відповідачу за період з 01.10.2022 року по 14.01.2025 року 411 022,26 грн. інфляційних втрат та 126 593,70 грн. 3 % річних. Розрахунок наведено у позовній заяви та перевірено судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 2 379 988,46 грн., з яких 1 842 372,50 грн. - безпідставно збережені кошти, 411 022,26 грн. інфляційні втрати та 126 593,70 грн. 3 % річних є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду Львівською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в сумі 28559,86 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №205 від 06.02.2025р. Враховуючи те, що спір виник із вини відповідача відтак, з відповідача підлягають відшкодуванню витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 185, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна Компанія «Рубікон Груп» (79019, Львівська обл., місто Львів, вул.Липинського В., будинок 36; ідентифікаційний код юридичної особи 40116861) на користь Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, площа Ринок, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи 34814859) безпідставно збережені кошти в сумі 1 842 372,50 грн., 411 022,26 грн. інфляційних втрат та 126 593,70 грн. 3 % річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна Компанія «Рубікон Груп» (79019, Львівська обл., місто Львів, вул.Липинського В., будинок 36; ідентифікаційний код юридичної особи 40116861) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код юридичної особи 02910031) 28559,86 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 26.06.25р.

Суддя Іванчук С.В.