ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2466/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 7569,69 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" про стягнення 7569,69 грн, з яких: 1353,83 грн 3% річних, 6215,86 грн інфляційні втрати.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 16.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В ухвалі від 16.05.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.104) ухвала суду від 16.05.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 16.05.2025.

Відзив відповідач до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 по справі №904/2388/24 (суддя Золотарьова Я.С.) позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 49 588,49 грн плати за охорону вантажів.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі №904/2388/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі № 904/2388/24 залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач зазначає, що 28.01.2025 платіжним дорученням № 32696 ТОВ «Октан Груп» було перераховано на рахунок залізниці 49 588,49 грн збору за охорону вантажу, на підтвердження чого позивач надав повідомлення № 8024 від 28.01.2025 (а.с. 20). Згідно з пунктом 5.1 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і Тех ПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці. Отже, як зазначає позивач, оплата послуг перевізника здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. Тобто отримання залізницею коштів поставлене в залежність від виконання відповідачем певних дій, зокрема, підписання ним накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами без заперечень. При цьому, в силу п. 1.4. договору надання послуг може підтверджуватись, зокрема, накопичувальною карткою та відомістю плати за користування вагонами, які зі сторони відповідача повинні підписуватись не пізніше двох робочих днів від дня їх складення. Ненадання відповідачем згоди на списання його коштів унеможливлює отримання залізницею належних їй платежів у строк, визначений договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами). Відповідно, на думку позивача, прострочення платежів починається після двох робочих днів від дня складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.

Позивач зазначає, що зі змісту винесених по справі № 904/2388/24 рішень слідує, що відповідач, не маючи належних підстав, проставив заперечення у накопичувальних картках ф.ФДУ-92 ф. ФДУ-92 №№ 28029001, 28029002, 28029003, 28029004, 28029005, 28029006, 28029007, 28029008, 28029009, 28029010, 28029011, 28029012, чим у свою чергу, унеможливив списання залізницею належних їй коштів (49 588,49 грн) у строк, визначений договором (не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами)). Таким чином, як зазначає позивач, вказані неправомірні дії відповідача призвели до порушення з його боку строку виконання грошового зобов`язання по договору, а тому відповідач має сплатити позивачу 3% річних та інфляційні втрати.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 01.03.2024 по 27.01.2025 у розмірі 1353,83 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 6215,86 грн.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Частиною 2 цієї статті установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 598, ст. 599, 600, 604-609 Цивільного кодексу, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 по справі № 904/2388/24 (суддя Золотарьова Я.С.) позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" про стягнення збору за охорону вантажу у розмірі 49 588,49 грн задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 49 588,49 грн плати за охорону вантажів.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі №904/2388/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі № 904/2388/24 залишено без змін.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 по справі № 904/2388/24 (суддя Золотарьова Я.С.) набрало законної сили 15.01.2025.

Після набрання судовим рішенням законної сили відповідач платіжним дорученням № 32696 від 28.01.2025 сплатив заборгованість у розмірі 49 588,49 грн.

Позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 01.03.2024 по 27.01.2025 у розмірі 1353,83 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 6215,86 грн.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний неправильно, а саме позивачем не правильно визначено період прострочення виконання зобов`язання.

Так, укладеним сторонами договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі договір) передбачений обов`язок замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п. 2.1.4. договору).

Згідно з умовами п. 2.1.7 зазначеного договору замовник зобов`язаний підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Відповідно до п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / збирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Проте вказаним договором не визначено строк виконання відповідачем обов`язку з оплати послуг у разі не підписання ним таких документів або наявності спору щодо наданих послуг.

Порядок оплати належних залізниці платежів передбачений Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085) (далі Правила розрахунків за перевезення вантажів).

Однак, Правилами розрахунків за перевезення вантажів також не визначено строку виконання замовником (вантажовласником) обов`язку з оплати наданих перевізником послуг у випадку наявності спірних питань між сторонами договору.

Обставини, встановлені судом у справі № 904/2388/24, свідчать про те, що між сторонами у позасудовому порядку не було досягнуто згоди щодо плати за охорону вантажів. Тому, стягнення вказаного платежу здійснювалось у судовому порядку за позовом залізниці.

За вказаних обставин, з огляду на наявність спору між сторонами стосовно надання послуг та їх вартості, виникнення у відповідача (замовника) обов`язку з оплати послуг перед позивачем безпосередньо пов`язано з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі № 904/2388/24, яке набрало законної сили 15.01.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки обов`язок з оплати спірної суми виник у відповідача з дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі № 904/2388/24, обґрунтованим періодом нарахування 3% річних, з урахуванням меж позовних вимог, є період з 16.01.2025 по 27.01.2025.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 3% річних за період з 16.01.2025 по 27.01.2025 у розмірі 48,91 грн.

Стосовно нарахованих позивачем інфляційних втрат господарський суд зазначає наступне.

Позивач нараховує інфляційні втрати за період з 01.03.2024 по 27.01.2025.

В той же час, оскільки обов`язок з оплати спірної суми виник у відповідача з дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 у справі № 904/2388/24, обґрунтованим періодом нарахування інфляційних втрат, з урахуванням меж позовних вимог, є період з 16.01.2025 по 27.01.2025.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

З огляду на викладене, оскільки обґрунтованим періодом нарахування інфляційних втрат з урахуванням меж позовних вимог є період з 16.01.2025 по 27.01.2025 - втрати від інфляції за січень 2025 року не нараховуються. А отже в задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 6215,86 грн належить відмовити.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 48,91 грн 3% річних.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 3008,32 грн (99,35 %), на відповідача 19,68 грн (0,65 %).

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Груп" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, буд. 10, ідентифікаційний код 38334875) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 68,59 грн, а саме: 48,91 грн 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 19,68 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.06.2025

Суддя І.В. Мілєва