УХВАЛА

про відмову у розгляді справи

за правилами загального позовного провадження

м. Київ

18.06.2025справа №910/6030/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши клопотання Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 33695095; далі - Банк) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження

у справі № 910/6030/25

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (просп. Повітрофлотський, буд. 11/15, м. Київ, 03049; ідентифікаційний код 40075815)

до Банку,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будком» (вул. Шептицького, буд. 43, м. Біла Церква, Київська обл., 09100; ідентифікаційний код 23581034),

про стягнення 244 058,69 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - Залізниця) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Банка: 236 755,72 грн договірного забезпечення; 5 473,79 грн втрат від інфляції та 1 829,18 грн 3% річних, а всього 244 058,69 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 12.04.2024 Залізницею в особі її філії «Центр забезпечення виробництва» (далі - Філія; покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будком» (далі - Торговий дім; постачальник) було укладено договір поставки №ЦЗВ-01-01124-01 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах Договору;

- згідно з пунктом 4.2 Договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару; строк поставки товару - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем;

- пунктом 4.6 Договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта приймання-передачі товару та/або видаткової накладної;

- 18.12.2024 на виконання умов Договору Філією було надіслано на електронну адресу Торгового дому рознарядку від 17.12.2024 №ЦЗВ-20/6622 з дозволом на поставку товару на загальну суму 1 444 800 грн;

- кінцевою датою поставки товару за вказаною рознарядкою є 17.01.2025 включно;

- товар на суму 1 444 800 грн поставлено постачальником з простроченням строку, обумовленого Договором, що підтверджується актами приймання-передачі від 27.01.2025 №02/01 і від 11.02.2025 №03/02;

- відповідно до підпункту 9.3.1 пункту 9.3 Договору при порушенні строків поставки постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених пунктом 4.2 Договору, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення; при цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити товар, якщо про інше його не попередив письмово покупець;

- Філією було нараховано Торговому дому штрафні санкції (штраф, пеню) та з метою досудового врегулювання спору надіслано претензію від 18.01.2025 №ЦЗВ-20/268;

- згідно з пунктом 11.1 Договору постачальник до підписання Договору зобов`язаний надати забезпечення виконання Договору у вигляді банківської гарантії у розмірі 5%, що становить 236 755,72 грн від вартості Договору; строк дії забезпечення виконання Договору у вигляді банківської гарантії повинен бути дійсним з дня укладання Договору і обов`язково повинен перевищувати строк дії Договору не менше ніж на 1 календарний місяць;

- на виконання розділу 11 Договору Торговий дім надав забезпечення виконання Договору у вигляді безвідкличної та безумовної банківської гарантії від 13.03.2024 №831/24-ГВ, виданої Банком; строк дії банківської гарантії до 01.02.2025 включно; сума банківської гарантії - 236 755,72 грн;

- пунктом 11.8 Договору передбачено, що у разі порушення постачальником умов Договору, а саме невиконання та/або неналежного виконання ним своїх зобов`язань за Договором, у тому числі непоставки товару у термін, встановлений пунктом 4.2 Договору, покупець стягує забезпечення виконання Договору та/або має право в односторонньому порядку розірвати Договір, письмово повідомивши про це постачальника;

- у зв`язку з фактом неналежного виконання постачальником умов Договору в частині поставки товару в строки, обумовлені Договором, що є гарантійним випадком відповідно до умов банківської гарантії, позивач пред`явив до відповідача вимогу від 27.01.2025 №ЦЗВ-20/502 про сплату повної (гарантованої) суми договірного забезпечення (236 755,72 грн), яка отримана Банком 28.01.2025, тобто до закінчення строку дії банківської гарантії, що підтверджується відміткою представника Банка-гаранта про отримання вимоги, скріпленою печаткою; зважаючи на дату отримання вимоги, останнім днем для сплати відповідачем (Банком-гарантом) на користь позивача (бенефіціара) суми банківської гарантії є 04.02.2025;

- 04.03.2025 позивач отримав лист від 26.02.2025 №05-2/02/954, в якому вказано, що на виконання вимог статті 564 Цивільного кодексу України Банком-гарантом до принципала надіслано повідомлення-вимогу про отримання письмової вимоги бенефіціара за банківською гарантією; в листі від 04.03.2025 №05-2/02/954 відповідач зазначив, що у відповідь на повідомлення-вимогу Торговий дім листом від 03.02.2025 №29/01 просив вимогу позивача залишити без задоволення, наголошуючи на тому, що не визнає настання гарантійного випадку;

- окрім того, Банк зазначив про неможливість задоволення вимоги позивача у зв`язку з тим, що Господарським судом міста Києва розглядається справа №911/602/25 за позовом Торгового дому до Залізниці про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, та відсутністю гарантійного випадку;

- в той же час, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 у справі №911/602/25 позовну заяву і додані до неї документи повернуто Торговому дому;

- позивач не погоджується з відмовою Банка у задоволенні вимоги Залізниці в особі Філії від 27.01.2025 №ЦЗВ-20/502 та вважає таке рішення безпідставним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі Торговий дім як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Відповідач 22.05.2025 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що:

- 22.01.2025 Банком було отримано від Філії вимогу від 27.01.2025 №ЦЗВ-20/502 про настання гарантійного випадку та сплату грошових коштів за банківською гарантією від 13.03.2024 №831/24-ГВ у сумі 236 755,72 грн у зв`язку із невиконанням Торговим домом взятих на себе зобов`язань в частині поставки товару, а саме не поставкою товару на суму 1 444 800 грн;

- на виконання статті 564 Цивільного кодексу України 28.01.2025 на адресу принципала Банком було надіслано повідомлення-вимогу від 28.01.2025 №03-9/02/444 про отримання вимоги бенефіціара від 27.01.2025 №ЦЗВ-20/502 щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів у сумі 236 755,72 грн;

- на зазначене повідомлення-вимогу 29.01.2025 гарантом від принципала отримано лист від 03.02.2025 вих. №29/02, в якому Торговий дім повідомив, що не визнає настання гарантійного випадку за банківською гарантією від 13.03.2024 №831/24-ГВ та просив Банк відмовити у задоволенні вимоги бенефіціара та гарантував, що в разі звернення Залізниці до суду із позовом Торговий дім вступить у справу на стороні відповідача в як третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та активно буде відстоювати позицію стосовно неправомірності вимоги бенефіціара;

- 19.02.2025 на адресу Банку від Торгового дому надійшов лист від 19.02.2025 №37/02, в якому зазначено про звернення до Залізниці (замовник) про належне виконання постачальником (Торговим домом) взятих на себе зобов`язань за Договором щодо поставки продукції з проханням в досудовому порядку відкликати вимоги з оплати банківських гарантій та приступити до конструктивного діалогу і виконанню договірних зобов`язань;

- на момент звернення бенефіціаром із вимогою до гаранта принципалом - Торговим домом було подано позов до Залізниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Банк, про визнання банківської гарантії від 13.03.2024 №831/24-ГВ такою, що не підлягає виконанню, та дана обставина перешкоджала гаранту розглянути вимогу бенефіціара від 27.01.2025 №ЦЗВ-20/502, але в подальшому вказаний позов принципала було повернуто ухвалою суду;

- гарант листом від 26.02.2025 №05-2/02/954 повідомив позивача про неможливість задовольнити вимогу бенефіціара у зв`язку із наданими поясненнями принципала та у зв`язку з відсутністю гарантійного випадку.

Позивач 27.05.2025 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про таке:

- банківська гарантія є безвідкличною та безумовною, тобто її умови не можуть бути змінені та вона не може бути припинена банком-гарантом згідно з заявою принципала (Торгового дому) без згоди та погодження з бенефіціаром (позивачем);

сам факт поставки товару з порушенням строків, обумовлених Договором, є неналежним виконанням постачальником взятих на себе договірних зобов`язань, за що умовами Договору передбачена відповідальність у вигляді нарахування штрафних санкцій та стягнення забезпечення виконання Договору, а також гарантійним випадком, наслідком якого є сплата Банком-гарантом бенефіціару суми забезпечення виконання Договору;

- відповідач зазначає, що відмова у задоволенні вимоги ґрунтувалась виключно на доводах Торгового дому, які були розцінені Банком як причина для прийняття рішення про відсутність гарантійного випадку та відмову у задоволенні вимоги позивача, що є порушенням вимог Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №639;

- безумовність гарантії означає, що банк-гарант зобов`язаний сплатити кошти бенефіціару за першою його вимогою, без будь-яких додаткових документів чи умов, якщо порушено основне зобов`язання, забезпечене гарантією; іншими словами, у разі порушення принципалом своїх зобов`язань, банк-гарант не може перевіряти обставини порушення або заперечувати виплату;

- в провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа №911/900/25 за позовом Залізниці до Торгового дому про стягнення 221 271,12 грн штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за Договором; ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2025 у справі №911/889/25 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 04.06.2025.

Відповідач 29.05.2025 подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що: на момент отримання вимоги бенефіціара перешкодою Банку розглянути її був розгляд господарської справи №911/602/25 за позовом Торгового дому про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, у Господарському суді міста Києва, тому вимога мала неналежне представлення та не відповідала умовам Положення і відповідач (Банк) був змушений відмовити у її задоволенні; оскільки у справі №911/900/25 триває підготовче засідання та судом не прийнято рішення у справі, настання гарантійного випадку за банківською гарантією від 13.03.2025 №831/24-ГВ не є беззаперечним, та окрім того, настання або відсутність гарантійного випадку у судових справах не встановлено, що не є підтвердженням і підставою стягнення грошових коштів у сумі 236 755,72 грн.

Позивач 13.06.2025 подав суду додаткові пояснення, в яких вказав, що розгляд Господарським судом Київської області справи №911/900/25 ніяким чином не перешкоджає Банку виконати обов`язок щодо сплати гарантійної суми, в той час як пред`явлення вимоги до гаранта обмежено терміном до 01.02.2025.

Так, у відзиві на позовну заяву Банком викладено клопотання щодо розгляду справи в порядку загального позовної провадження, мотивоване тим, що відповідач вважає, що наявні законодавчо визначені підстави для розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; предметом позову є стягнення 236 755,72 грн, тобто ціна позову складає 236 755,72 грн, що свідчить про значну суму позовних вимог; окрім цього, для прийняття у справі законного та об`єктивного рішення необхідно залучити третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, що свідчить про складність справи та з`ясування обставин щодо ненастання гарантійного випадку.

Частинами першою і четвертої статті 250 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Разом з тим, відповідно до частин першої та третьої статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з огляду не те, що ціна позову складає 244 058,69 грн (менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 302 800 грн) та незначну складність справи (до стягнення заявлено суми договірного забезпечення, втрат від інфляції та 3% річних), справа №910/6030/25 є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Крім того, Банком не наведено жодних обґрунтувань та не подано доказів, які б давали підстави для вирішення даного спору в порядку загального позовного провадження.

Слід також зазначити, що залучення до участі у справі третьої особи не є підставою, яка впливає на складність справи.

Керуючись статтями 234, 235, 247 та 250 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 33695095) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишити без задоволення.

2. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала набрала законної сили 18.06.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко