ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 Справа № 914/1260/25

місто Львів

за позовом: Львівського обласного центру зайнятості, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА ГМБХ», с.Нежухів Стрийського району Львівської області

про стягнення 69812,81 грн

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Василь КРАВЕЦЬ

Представників сторін:

від позивача: Лозинська М.Я. - представник;

від відповідача: не з`явився

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

2. Львівський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА ГМБХ» про стягнення матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття у розмірі 69812,81 грн.

3. Ухвалою суду від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи №914/1260/25 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

4. 29.04.2025, за вх.№11189/25 та вх.№11188/25, до суду надійшли заяви представників позивача про розгляд справи з викликом сторін.

5. Ухвалою суду від 02.05.2025 призначено судове засідання на 21.05.2025.

6. В судовому засіданні 21.05.2025 оголошено перерву до 11.06.2025.

7. 28.05.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 14069/25), у якому відповідач просив суд поновити строк на подання відзиву на позову заяву.

8. Статтею 118 ГПК України, встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

9. Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

10. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

11. Оцінивши доводи, які наведено відповідачем в якості поважних причин пропуску, для повного та всебічного розгляду справи, забезпечення принципу змагальності та рівності прав учасників процесу, з метою сприяння відповідачу у реалізації ним процесуальних прав, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити, поновити процесуальний строк для подачі відзиву на позов у справі 914/1260/25, розгляд справи здійснювати з урахуванням долученого відзиву на позовну заяву.

12. 02.06.2025 позивачем подано відповідь на відзив (вх.№14429/25).

13. 04.06.2025 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (вх.№14886/25).

14. Представник позивача в судове засідання 11.06.2025 з`явилася, просив позов задоволити, підтримавши заявлені вимоги повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив.

15. Представник відповідача в судове засідання 11.06.2025 не з`явився, причин неявки не повідомив.

16. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

17. АРГУМЕНТИ СТОРІН

18. Аргументи позивача

19. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявне зобов`язання щодо відшкодування Львівському обласному центру зайнятості виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , у сумі 69 812,81 грн, у зв`язку із поновленням її на роботі згідно наказу №659-ав/тр від 22.09.2021, відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

20. Так зокрема позивач зазначено, що статус безробітної ОСОБА_1 надано 10.02.2020, допомога по безробіттю була виплачена з 10.02.2020р. по 21.01.2021р. в сумі 69 812,81 грн.

21. За результатами розслідування згідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого Міністерством економіки України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України від 10.09.2024 №23492/439/620, встановлено, що згідно наказу № 659-ав/тр від 22.09.2021 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », ОСОБА_1 поновлено на посаді складальника деталей та виробів з ініціативи ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» та призначено виплату заробітку у розмірі по 500,00 грн. за кожен місяць, починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом.

22. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 у справі №447/449/20 затверджено мирову угоду, укладену 27.08.2021 року між ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» та ОСОБА_1 , згідно якої ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» зобов`язується поновити ОСОБА_1 на посаді складальника деталей та виробів. На підставі затвердженої ухвалою Львівського апеляційного суду мирової угоди ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» було видано наказ №659-ав/тр від 22.09.2021 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », згідно якого ОСОБА_1 поновлено на посаді складальника деталей та виробів та виплачено заробіток у розмірі по 500,00 грн. за кожен місяць, починаючи з 09 січня 2020 року.

23. На переконання позивача, у разі невиконання ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

24. Таким чином, позивач вважає, що факт поновлення працівника на виконання рішення суду (ухвали) відбувся.

25. Статус зайнятої особи і статус безробітного є взаємовиключними згідно з положеннями ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Передумовою настання статусу безробітного, є припинення трудової зайнятості особи, в даному випадку поновлення ОСОБА_1 на роботі з виплатою заробітку ТОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМ УА ГМБХ», повністю нівелює страховий випадок, який надав право ОСОБА_1 на звернення в центр зайнятості ( п. 8 ч.1 Закону України «Про зайнятість населення»).

26. Позивач також зазначає, що законне звільнення працівника з роботи у жодному випадку не тягне за собою наслідку поновлення такого працівника на роботі. Поновлення на роботі це процедура відновлення працівника на його попередньому робочому місці, якщо звільнення було визнано незаконним. Термін поновлення означає приведення до попереднього стану чого-небуть.

27. Апеляційною інстанцією у справі №447/449/20 спір по суті щодо визнання незаконним та скасування наказу № 05-ав/тр від 09.01.2020 «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 » не розглядався, оскільки сторонами до суду подано заяву про затвердження мирової угоди від 27.08.2021, згідно якої ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» взяло на себе зобов`язання поновити ОСОБА_1 на роботі та виплатити частину середнього заробітку у розмірі по 500,00грн. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

28. В ухвалі Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 у справі № 447/449/20 зазначено «…зі змісту мирової угоди вбачається, що сторони заявили, що внаслідок укладення і виконання умов даної мирової угоди не були і не можуть бути порушені права будь яких третіх осіб, в тому числі й держави».

29. На переконання позивача права Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття порушено, оскільки кошти у сумі 69812,81 грн., виплачені ОСОБА_1 як допомога по безробіттю ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» не відшкодовані.

30. Відтак позивач вважає, що сума матеріального забезпечення, виплачена Львівським обласним центром зайнятості ОСОБА_1 в сумі 69 812,81 грн. у період її перебування на обліку в центрі зайнятості з 10.02.2020 по 03.02.2021 як безробітної, підлягає поверненню на підставі ст.1166 ЦК України з ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ», оскільки саме відповідачем видано наказ №659-ав/тр від 22.09.2021 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » і ОСОБА_1 поновлено на посаді та виплачено заробіток у розмірі по 500,00 грн. за кожен місяць, починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом.

31. Аргументи відповідача.

32. Заперечуючи позовні вимоги відповідач підтверджує, що 09.01.2020 р. ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» було видано наказ «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 », згідно якого звільнено з роботи ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

33. 11.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом, в якому просила поновити її на посаді складальника деталей та виробів на ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

34. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/449/20 від 05.10.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки судом встановлено, що наказ про звільнення ОСОБА_1 є законним.

35. На вказане рішення ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

36. Під час розгляду справи в апеляційному суді, між ОСОБА_1 та ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» було досягнуто домовленості про добровільне повернення ОСОБА_1 на роботу на підставі поданої нею заяви.

37. Відповідач стверджує, що Львівським апеляційним судом також не приймалося рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі та не визнано незаконним наказ про її звільнення, оскільки згідно умов Мирової угоди ОСОБА_1 відмовилася від позовних вимог до ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ».

38. На переконання відповідача ухвалу Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 р. не можна вважати рішенням суду про поновлення на роботі, оскільки вказаною ухвалою лише затверджено положення мирової угоди між ОСОБА_1 та ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» та закрито провадження в судовій справі № 447/449/20 не розглядаючи даний спір по суті.

39. Зазначає, що повернення ОСОБА_1 на посаду складальника деталей та виробів відбувалося саме добровільно на підставі поданої нею заяви. Наказ про її звільнення з посади не визнаний незаконним та не був скасований, а, отже, ОСОБА_1 не є такою, що поновлена на роботі за рішенням суду.

40. Крім цього, судом не приймалося рішення про стягнення з роботодавця на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке має бути прийнято обов`язково, у разі поновлення на роботі за рішенням суду.

41. Сам факт оскарження ОСОБА_1 у судовому порядку наказу про звільнення з посади згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України не може свідчити про незаконність наказу про її звільнення, оскільки є реалізацією нею конституційного права, передбаченого ст. 55 Конституції України, на захист судом прав і свобод людини і громадянина.

42. На думку відповідача, позивачем не доведено факту протиправної поведінки відповідача, вини та зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

43. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

44. 09.01.2020 р. ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» було видано наказ «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 », згідно якого звільнено з роботи ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

45. ОСОБА_1 21.01.2020 звернулася до Миколаївської районної філії Львівського обласного центру зайнятості (станом на сьогодні Миколаївське управління Стрийської філії Львівського обласного центру зайнятості) з метою пошуку роботи та для отримання статусу безробітної особи і допомоги по безробіттю.

46. Згідно даних трудової книжки, яку подала ОСОБА_1 при реєстрації в службі зайнятості, вона була звільнена з ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» згідно п.1 ст.40 КЗпП України з 30.12.2019р. згідно наказу від 09.01.2020 № 05-ав/тр.

47. Позивач долучив Витяг із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 .

48. Відповідно до наказу центру зайнятості, на підставі особистої заяви ОСОБА_1 , наказом від 21.01.2020 №НТ200121 надано статус безробітної.

49. Наказом від 28.01.2020 №НТ200128 призначено допомогу по безробіттю: застрахованим особам залежно від страховою стажу відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22 частини 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; понад 10 років 70 % середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д., 80 % - 90 к.д., 70 % - 180 к.д.; з 28.01.2020 по 21.01.2021.

50. Наказом від 28.01.2020 № НТ200128 відкладено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги або інших виплат при звільненні з ПОУ або закінченні строку повноважень за виборною посадою що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку з 28.01.2020 по 09.02.2020.

51. Наказом від 10.02.2020 №НТ200210 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 22 ЗУпЗДССВБ: з 10.02.2020.

52. Наказом від 04.02.2021 №НТ210204 припинено виплату допомоги по безробіттю: у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п.12 я.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 04.02.2021

53. Наказом від 04.02.2021 №НТ210204 припинено реєстрацію безробітних у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 16 п.п. 1 п. 30 Порядку з 04.02.2021.

54. Наказом від 27.01.2025 №250127 затверджено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУпЗДССВБ. Повернути кошти за рахунок роботодавця у встановленому порядку відповідно до абз. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 10.02.2020 р.

55. 11.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом, в якому просила поновити її на посаді складальника деталей та виробів на ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

56. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/449/20 від 05.10.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

57. На вказане рішення ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

58. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 р. у справі №447/449/20 суд ухвалив затвердити мирову угоду, укладену 27 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» та ОСОБА_1 , зокрема, на таких умовах:

59. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог , заявлених до ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» у судові справі №447/449/20.

60. ТОВ « Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» зобов`язується добровільно поновити ОСОБА_1 на робоче місце, створене для людей з інвалідністю на посаду складальника деталей та виробів на підставі поданої ОСОБА_1 заяви в день подання відповідної заяви та внести запис про поновлення на роботі в трудову книжку ОСОБА_1 .

61. ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» зобов`язується добровільно виплатити ОСОБА_1 , частину середнього заробітку у розмірі 500,00 грн. за кожен місяць , починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом відповідно до вимог законодавства на протязі 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою Львівського апеляційного суду про затвердження мирової угоди.

62. Визнано нечинним рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05.10.2020, провадження у справі закрито.

63. Мирова угода вступає в законну силу з моменту її затвердження ухвалою Львівського апеляційного суду і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань.

64. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

65. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для примусового її виконання в порядку, передбаченому законодавством про виконання судових рішень.

66. 22.09.2021 ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» видано наказ №659/ав/тр «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ». Згідно якого останню поновлено на посаді складальника деталей та виробів ТзОВ ««Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ». Наказано виплатити ОСОБА_1 заробіток у розмірі по 500 грн за кожен місць , починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом відповідно до вимог законодавства протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою Львівського апеляційного суду про затвердження мирової угоди. Підстава: копія рішення Львівського апеляційного суду від 02.09.2021, справа №447/449/20, особиста заява від 22.09.2021.

67. На підставі Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого Міністерством економіки України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України від 10.09.2024 №23492/439/620, Стрийською філією Львівського обласного центру зайнятості було проведено розслідування страхового випадку безпосередньо на ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ», під час якого було встановлено, що ОСОБА_1 прийнято на роботу складальником деталей та виробів з 09.10.2013 згідно наказу від 09.10.2013 № 621/ос. Наказом від 09.01.2020 № 05-ав/тр «Про припинення трудового договору», звільнено з роботи згідно п.1 ст. 40 КЗпП Україні з 30.12.2019 року. Однак встановлено, що згідно наказу № 659-ав/тр від 22.09.2021 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », ОСОБА_1 поновлено на посаді складальника деталей та виробів з ініціативи ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» та призначено виплату заробітку у розмірі по 500,00 грн за кожен місяць, починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом (ухвала Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 у справі № 447/449/20). Результати розслідування зафіксовано Стрийською філією Львівського обласного центру зайнятості в Акті розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття від 23.01.2025 № 29.

68. Львівським обласним центром зайнятості 29.01.2025 за №02-193/25 скеровано ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» претензію про повернення коштів в сумі 69812,81 грн. у зв`язку поновленням на роботі ОСОБА_1 відповідно до наказу №659-ав/тр від 22.09.2021 та виплатою їй заробітку у розмірі по 500,00 грн. за кожен місяць, починаючи з 09 січня 2020 року.

69. Листом №38-Вих від 07.03.2025р. ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ», повідомило про відсутність обов`язку відшкодування матеріального забезпечення.

70. Відтак, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його кори сит виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в сумі 69 812,81 грн, відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України.

71. ОЦІНКА СУДУ

72. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

73. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

74. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

75. Пунктом 8 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

76. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

77. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

78. Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що виплата допомоги по безробіттю також припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

79. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

80. Приписами ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що з роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

81. Отже, положеннями статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

82. З аналізу положень «статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» вбачається, що ключовим критерієм для визначення підстав для стягнення з працедавця суми допомоги по безробіттю (соціального забезпечення), виплаченої на корить застрахованої особи, є неправомірне звільнення особи та подальше її поновлення на роботі, або інші передбачені законом неправомірні дії чи бездіяльність працедавця. При цьому, висновок про неправомірність такого звільнення працівника може ґрунтуватися не лише на підставі рішення суду, а й випливати з інших актів: рішень комісій по трудовим спорам, рішень третейських судів, ґрунтуватися на добровільному визнанні працедавцем факту неправомірного звільнення або вбачитися із змісту мирової угоди, укладеної з працівником.

83. Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2020 ОСОБА_1 звернулася до Миколаївської районної філії Львівського обласного центру зайнятості (станом на сьогодні Миколаївське управління Стрийської філії Львівського обласного центру зайнятості) з заявами про надання (поновлення) статусу безробітньої та заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.

84. У той же час, ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 р. у справі №447/449/20 суд ухвалив затвердити мирову угоду, укладену 27 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» та ОСОБА_1 , за умовами якої:

- ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог , заявлених до ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» у судові справі №447/449/20.

- ТОВ « Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» зобов`язується добровільно поновити ОСОБА_1 на робоче місце, створене для людей з інвалідністю на посаду складальника деталей та виробів на підставі поданої ОСОБА_1 заяви в день подання відповідної заяви та внести запис про поновлення на роботі в трудову книжку ОСОБА_1

- ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» зобов`язується добровільно виплатити ОСОБА_1 , частину середнього заробітку у розмірі 500,00 грн. за кожен місяць , починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом відповідно до вимог законодавства на протязі 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою Львівського апеляційного суду про затвердження мирової угоди.

- визнано нечинним рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05.10.2020, провадження у справі закрито.

85. На підставі затвердженої ухвалою Львівського апеляційного суду мирової угоди ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» було видано наказ №659-ав/тр від 22.09.2021 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », згідно якого ОСОБА_1 поновлено на посаді складальника деталей та виробів та виплачено заробіток у розмірі по 500,00 грн. за кожен місяць, починаючи з 09 січня 2020 року. У разі невиконання ГМБХ» затвердженої судом мирової угоди ТзОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

86. Як вбачається зі змісту наказу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» від 22.09.2021 №659/ав/тр «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », останню поновлено на посаді складальника деталей та виробів ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ», наказано виплатити ОСОБА_1 заробіток у розмірі по 500 грн за кожен місць , починаючи з 09 січня 2020 року і до дня затвердження мирової угоди судом відповідно до вимог законодавства протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою Львівського апеляційного суду про затвердження мирової угоди. Підставою для поновлення на роботі є: рішення Львівського апеляційного суду від 02.09.2021, справа №447/449/20, особиста заява від 22.09.2021.

87. Суд також зазначає, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є остаточним актом суду, що вирішує справу шляхом фіксації досягнутих сторонами домовленостей і надає їм юридичну силу.

88. У контексті трудових відносин сам факт поновлення на роботі це процедура відновлення працівника на його попередньому робочому місці.

89. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що факт поновлення працівника на робочому місці відбувся саме на виконання рішення суду (ухвали Львівського апеляційного суду від 21.09.2021).

90. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

91. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

92. Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які він одержав би, якщо би зобов`язання було виконане боржником (аналогічний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 (пункт 6.14), від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 (пункт 8.49.6)).

93. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

94. Разом з тим спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 Цивільного кодексу України.

95. Згідно із частиною 1 статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

96. Частиною 1 статті 1174 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

97. Таким чином, статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними нормами і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено в пунктах 5.9, 5.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).

98. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Незаконними діями органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування є дії, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції зазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності заподіювача шкоди повинна бути доведена.

99. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо).

100. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

101. Суд зазначає, що поновлення на роботі є інститутом захисту трудових прав, що спрямований на відновлення договірних трудових правовідносин між працівником та роботодавцем у разі звільнення працівника без законної підстави.

102. Наявність шкоди, оцінюється сумою витрат позивачем на виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , права на яку остання не отримали б за умови неприйняття наказу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГМБХ» про звільнення даного працівника.

103. Причинно-наслідковий зв`язок прослідковується в тому, що статус безробітних осіб за ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" у спірний період вказані працівник відповідача не набув унаслідок незаконних дій відповідача. Тобто, неправомірні дії відповідача призвели до зменшення майнових благ позивача, який на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України № 1533-III сплатив зазначеному працівнику у спірний період допомогу по безробіттю, хоча така виплата на їх користь, відповідно до частини 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України № 1533-III, не мала би здійснюватися з огляду на те, що поновлення ОСОБА_1 на роботі на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 з виплатою частини середнього заробітку у розмірі по 500 грн свідчить про наявність трудових відносин з цією особою у зазначений період, враховуючи при цьому те, що статус зареєстрованого безробітного та зайнятої особи є взаємовиключними.

104. З огляду на наведене, суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача, що у відповідних спорах покладення відповідальності на роботодавця можливе лише у випадку, коли протиправність його дій/рішень підтверджено преюдиційним рішенням, яке набрало законної сили.

105. Чинне законодавство не містить вимог щодо певних засобів доказування, якими можуть підтверджуватися обставини протиправності поведінки роботодавця у подібних спірним правовідносинах.

106. Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

107. Судом встановлено, що за період перебування на обліку у центрі зайнятості позивачем виплачувалася ОСОБА_1 допомога по безробіттю.

108. Зокрема з долученого до справи Додатку №4 до персональної картки ОСОБА_1 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі» встановлено, що нарахована та виплачена сума коштів (з перерахунком) з 21.01.2020 по 03.02.2021 становить 69812,81 грн.

109. Суд зазначає, що відповідач по відношенню до ОСОБА_1 , є роботодавцем у розумінні частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а тому саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, в даному випадку ухвали Львівського апеляційного суду від 02.09.2021 р. у справі №447/449/20 про затвердження мирової угоди.

110. Суд звертає увагу відповідача, що вказане не є покладенням на відповідача подвійної компенсації, а є встановленим законом обов`язком компенсації здійсненої безробітному виплати, оскільки у центу зайнятості фактично не було підстав для такої виплати.

111. Крім того, відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача про поновлення такого на посаді до моменту звернення позивача до відповідача з метою уточнення даних про початок трудових відносин відповідача та ОСОБА_1 ..

112. Судом встановлено, що відповідачем, у порушення вимог ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», спірну суму виплаченого забезпечення безробітному не відшкодовано позивачу, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 69812,81 грн.

113. Також, суд зазначає, що згідно положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є сам факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, в даному випадку ухвалою суду апеляційної інстанції про затвердження мирової угоди.

114. Так само, наявність обов`язку у відповідача з виплати частини середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не звільняє відповідача від встановленого Законом обов`язку компенсувати виплачену позивачем суму допомоги по безробіттю, оскільки у даному випадку діє норма ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка покладає такий обов`язок на відповідача.

115. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

116. У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

117. Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

118. Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

119. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

120. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

121. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

122. СУДОВІ ВИТРАТИ

123. Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір в розмірі 2422,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 180, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА ГМБХ» (82431, Львівська область, Стрийський район, с.Нежухів, вул.Леоні, 1; ідентифікаційний код 31358171) на користь Львівського обласного центру зайнятості (79033, Львівська обл., місто Львів, вул. Бортнянського Д., будинок 11а; ідентифікаційний код 03491180) кошти в сумі 69812,81 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 18.06.2025.

Суддя Щигельська О.І.