ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 червня 2025 року Справа № 903/866/24

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства Нововолинський ливарний завод про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Володимирська фабрика гофротари, м. Нововолинськ, Волинська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Ергобуд, м. Тернопіль

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Нововолинський ливарний завод,

про стягнення 10 000 000 грн 00 коп

В засіданні приймали участь:

від стягувача: Троянчук Д.М., Голядинець М.В.

від боржника: Прокопюк А.Л.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 13.03.2025 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Володимирська фабрика гофротари, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Ергобуд до Приватного акціонерного товариства Нововолинський ливарний завод про стягнення 10000000,00 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари" на рішення Господарського суду Волинської області від 13 березня 2025 року у справі №903/866/24 задоволено. Рішення Господарського суду Волинської області від 13 березня 2025 року у справі №903/866/24 скасовано. Прийнято нове рішення: Позов задовольнити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари" 10 000 000 грн. боргу, 150 000 грн. судового збору за подання позовної заяви та 180 000 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Нововолинський ливарний завод на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26 березня 2025 року у справі №903/866/24 залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26 березня 2025 року у справі №903/866/24 скасовано.

Матеріали справи повернуті Господарському суду Волинської області 10.06.2025.

09.06.2025 на адресу суду надійшла заява ПАТ Нововолинський ливарний завод про визнання наказу про примусове виконання рішення у справі таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 11.06.2025 заяву Приватного акціонерного товариства Нововолинський ливарний завод про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 18 червня 2025 року о 15:00 год. Встановлено Приватному акціонерному товариству "Нововолинський ливарний завод" строк для подання суду доказів надіслання заяви від 09.06.2025 третій особі Товариству з обмеженою відповідальністю Ергобуд до 13.06.2025 (квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС). Запропоновано стягувачу, третій особі до 16.06.2025 подати суду: пояснення по суті заяви.

ТОВ Володимирська фабрика гофротари у заяві від 13.06.2025 просить відмовити у задоволенні заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що заява подана передчасно, оскільки на момент її подання наказ судом не видавався. Відповідач у своїй заяві не деталізував, який саме наказ він просить визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того у п. 2 прохальної частини заяви боржник просить визнати наказ таким, що не підлягає виконанню №918/488/24, тобто наказ по іншій судовій справі.

Сторони правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи певні неточності у заяві боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, заперечення стягувача, з метою встановлення всіх обставин справи, отримання додаткових пояснень сторін, суд дійшов висновку про відкладення розгляду заяви та визнання явки представників стягувача та боржника у судове засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 18.06.2025 повідомлено учасників судового процесу про відкладення розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню на 23 червня 2025 року о 12:00 год. Явку представників стягувача та боржника у судове засідання 23.06.2025 о 12:00 год. визнано обов`язковою.

У судовому засіданні представники стягувача підтвердили отримання від боржника 10000000 грн. В той же час, просять відмовити у задоволенні заяви боржника з процесуальних підстав, викладених у заяві від 13.06.2025.

Представник боржника заяву підтримав. Зазначив, що у заяві здійснено описку у номері справи щодо наказу, який підприємство просить визнати таким, що не підлягає виконанню, зокрема помилково вказано №918/488/24 замість №903/866/24.

Заслухавши пояснення представників стягувача, боржника, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

в с т а н о в и в:

В силу приписів ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно зі ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

На виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі № 903/866/24 Господарським судом Волинської області видано наказ від 11.06.2025 №903/866/24-1 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари" 10 000 000 грн. боргу, 150 000 грн. судового збору за подання позовної заяви та 180 000 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню зазначені в ч. 2 ст. 328 ГПК України, а саме: якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/15-ц).

Судом встановлено, що боржником здійснено оплату боргу в загальній сумі 10 330 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6937 від 05.06.2025 з призначенням платежу «сплата заборгованості за постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №903/866/24 …».

Отримання коштів підтверджено представниками стягувача у судовому засіданні 23.06.2025.

Враховуючи вищевикладене, добровільне виконання боржником зобов`язань, які присуджені до стягнення наказом Господарського суду Волинської області від 11.06.2025 №903/866/24-1, вказаний наказ суду підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню на підставі ст. 328 ГПК України.

При цьому посилання стягувача на певні неточності у заяві боржника не беруться судом до уваги, оскільки не впливають на суть справи, зокрема щодо існування боргу, стягнутого за відповідним наказом суду, та його добровільне погашення боржником.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відсутність деталізації щодо наказу, який боржник просить визначити таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням наявності в межах даної справи лише одного наказу про примусове виконання рішення суду, не виключає можливості визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Судом враховано, що боржником у заяві допущено описку в номері справи, зокрема вказано №918/488/24 замість №903/866/24.

Станом на день розгляду заяви виконавчий документ, який боржник просить визнати таким, що не підлягає виконанню виданий судом та виконаний боржником.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буле впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

Керуючись ст.ст. 234-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства Нововолинський ливарний завод про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду Волинської області від 11.06.2025 №903/866/24-1 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари" 10000000 грн. боргу, 150 000 грн. судового збору за подання позовної заяви та 180 000 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.06.2025.

Суддя С. В. Бідюк