ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2025 року Справа № 915/966/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Фермерського господарства «АГРАРНИК-В», вул. Шкільна, 74, с. Маліївка, Баштанський район, Миколаївська область, 56214 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора», село Миколаївське, Миколаївський район, Миколаївська область, 57262 ()

про визнання недійсним договору

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Фермерське господарство «АГРАРНИК-В» з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора», в якій просить суд визнати недійсним договір поставки сільськогосподарської продукції (контрактації) № САНДОРА-АГ-2024 від 27.03.2024.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

27 березня 2024 року між ФГ «Аграрник-В» та ТОВ «Сандора» було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції (контрактації) № САНДОРА-АГ-2024 (договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався вирощувати та постачати картоплю для подальшої переробки відповідачем, а відповідач приймати продукцію та оплачувати її.

Позивач вважає, що фактично між сторонами було укладено не договір поставки, а договір спільної діяльності, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 203, 215 ЦК України.

Позивачем у якості підстав недійсності правочину зазначено невідповідність змісту договору його назві. Аналіз умов договору, на думку позивача, свідчить, що фактично між сторонами склались відносини, характерні для договору спільної діяльності, а не поставки. Зокрема, відповідач брав активну участь у процесі вирощування продукції, погоджуючи насіннєвий матеріал, визначаючи агротехнічні заходи та здійснюючи контроль за якістю. Крім того, сторони діяли з єдиною метою, координували агропроцеси, а відповідач здійснював контроль, авансування та визначення технологій.

Позивач зазначає, що обставини фактичного укладення договору спільної діяльності підтверджуються наступним:

- наявністю спільної мети. Зокрема, відповідно до пунктів договору позивач зобов`язаний вирощувати картоплю за погодженими з відповідачем технологіями, що свідчить про спільну діяльність і контроль відповідача щодо вирощування картоплі;

- розподілом обов`язків та ресурсів. Відповідач фактично бере участь у процесі вирощування, оскільки визначає насіннєву картоплю, агротехнічні заходи, контролює якість продукції. Відповідач фінансує процес вирощування через виплату авансових платежів, що є характерним для договору спільної діяльності, а не для звичайного договору поставки. При цьому цільовим призначенням цих авансових платежів є закупівля позивачем паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин та насіннєвого матеріалу, а не в рахунок майбутнього врожаю;

- розподілом ризиків. Договір передбачає фінансову відповідальність позивача у разі невиконання умов постачання, навіть у випадках форс-мажорних обставин. Відповідач же фактично не несе ризиків, оскільки має право односторонньо зменшувати обсяги закупівлі або вимагати повернення авансу. Позивач зобов`язаний використовувати лише насіннєву картоплю, схвалену відповідачем, що позбавляє його самостійності у веденні господарської діяльності та підвищує можливі ризики;

- елементи управління діяльністю з боку відповідача. Відповідач здійснює регулярний моніторинг процесу вирощування та зберігання продукції, що свідчить про управлінський контроль. Відповідач встановлює жорсткі технічні вимоги до продукції, має право на її повернення та накладення штрафів, що є характерним для відносин, побудованих за принципом спільного ведення справ.

Отже, умови договору фактично створюють між сторонами відносини, характерні для договору спільної діяльності, а не для договору поставки, що суперечить положенням ч. 1 ст. 203, ст. 215, 228 ЦК України та є підставою для визнання договору недійсним.

Позивач вважає, що мали місце обставини порушення принципу свободи договору та рівності сторін, оскільки договір містить умови, які ставлять позивача в явно невигідне становище, обмежуючи його господарську самостійність та покладаючи на нього непропорційні ризики. Зокрема, передбачена фінансова відповідальність позивача у разі невиконання умов постачання, навіть у випадках форс-мажорних обставин, тоді як відповідач має право односторонньо зменшувати обсяги закупівлі, вимагати повернення авансу та розривати договір.

Позивач зазначає про відсутність підстав для повернення коштів (сплаченого авансу), оскільки укладання договору фактично регулює спільні зобов`язання сторін, спрямовані на досягнення єдиного результату вирощення картоплі згідно з погодженими технологіями. Внаслідок форс-мажорних обставин, а саме тривалої посухи, яка знищила понад 90% урожаю картоплі, зобов`язання не могли бути виконані в повному обсязі.

Посилаючись на ст. 617 ЦК України, позивач зазначає, що вимога відповідача про повернення частини коштів, використаних за призначенням для спільної мети, не ґрунтується на положеннях законодавства, кошти не підлягають поверненню, оскільки:

- були використані на спільну діяльність (придбання насіння, ПММ, ЗЗР, обробіток полів);

- спільна мета вирощування картоплі досягнута частково (усього було зібрано 10% урожаю картоплі, з яких 100%, - тобто весь фактично зібраний урожай, було передано відповідачу, котрий отримав увесь урожай, який вдалося зібрати у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин);

- договір має ознаки спільного інвестування, а не класичної купівлі-продажу.

Отже, оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним як такий, що приховує фактичні відносини сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 203, 215, 228, 617, 627, 1130, 1131, 1133, 1134, ЦК України, ст. 179, 180 ГК України та судовою практикою.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

В позовній заяві позивач зазначає наступне:

- "Відповідач фактично бере участь у процесі вирощування, оскільки визначає насіннєву картоплю, агротехнічні заходи, контролює якість продукції.

Відповідач фінансує процес вирощування через виплату авансових платежів, що є характерним для договору спільної діяльності, а не для звичайного договору поставки.

При цьому цільовим призначенням цих авансових платежів є закупівля Позивачем паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин та насіннєвого матеріалу, а не в рахунок майбутнього врожаю."

- "Відповідач здійснює регулярний моніторинг процесу вирощування та зберігання продукції, що свідчить про управлінський контроль"

Проте, в позовній заяві позивачем не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, як і не подано відповідних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 ГПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Предметом спору у даній справі є немайнова вимога позивача про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції (контрактації) № САНДОРА-АГ-2024 від 27.03.2024.

Однак, судом встановлено, що позивачем разом з позовною заявою подано суду документ «договір поставки сільськогосподарської продукції (контрактації) № САНДОРА-АГ-2024 від 20.02.2024», який зокрема не містить підписів жодної зі сторін.

Отже, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви оспорюваного договору поставки сільськогосподарської продукції (контрактації) № САНДОРА-АГ-2024 від 27.03.2024, як і не заявлено клопотання про його витребування з дотриманням вимог, передбачених ст. 81 ГПК України.

Відповідно абз. 1, 2 ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення поданої позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 6, 42, 162, 164, 172, 174, 232 - 235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 9182/25 від 18.06.2025) ФГ «АГРАРНИК-В» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» про визнання недійсним договору залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу наступний спосіб усунення недоліків:

- позивачу подати суду докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (згідно мотивувальної частини ухвали);

- позивачу подати до суду належним чином засвідчену копію (або оригінал) оспорюваного договору.

4. Роз`яснити позивачу наслідки усунення недоліків:

якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу (ч. 3 ст. 174 ГПК України);

якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

На веб-сторінці господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя Е.М. Олейняш