ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/457/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , м. Ужгород

до відповідача Приватне підприємство «Приватна фірма «Камертон», м. Хуст

про стягнення 101000 грн.

Секретар судового засідання Райніш М.І.

Сторони не викликалися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов до Приватного підприємства «Приватна фірма „Камертон» (; Адреса: Україна, 90400, Україна, Хустський р-н, Закарпатська обл., місто Хуст, вул. Б. Хмельницького, буд. 1, приміщення 3Б) про стягнення 101 000 грн. за надання поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору.

20 травня 2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява у справі № 907/457/25.

Ухвалою суду від 21.05.2025 зустрічну позовну заяву від 20 травня 2025 року вх. № 02.3.1-05/625/25 та додані до неї документи повернуто позивачу за зустрічним позовом.

22.05.2025 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

27.05.2025 позивачем подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.05.2025 залишено без розгляду відзив Приватного підприємства «Приватна фірма „Камертон».

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 101000 грн за надання поворотної фінансової допомоги.

Правова позиція відповідача.

Ухвалою суду від 29.05.2025 залишено без розгляду відзив Приватного підприємства «Приватна фірма „Камертон».

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між ОСОБА_1 (далі Позивач) та Приватним підприємством «Приватною фірмою „Камертон (далі Відповідач) було укладено низку Договорів про надання поворотної фінансової допомоги на безоплатній основі.

Факт укладення Договорів про надання поворотної фінансової допомоги підтверджується відповідними платіжними інструкціями та зворотними платіжними інструкціями від ПП «ПФ «Камертон», в яких в графі «Призначення платежу» зазначається саме «Повернення поворотно-фінансової допомоги» до укладених Договорів. Водночас, оригінали Договорів про надання поворотної фінансової допомоги на безоплатній основі були втрачені.

23.09.2021 року позивачем було надано безвідсоткову зворотню фінансову допомогу у розмірі 297 600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №36825653 від 23.09.2021 року.

За цими правовідносинами Відповідач частково повернув кошти сплативши 25 000 грн, 91 000 грн., 120 600 грн.. Сумарно за Договором Відповідач повернув 236 000 грн., залишивши борг за договором у розмірі 61 000 грн.

13.03.2025 року Позивач написав вимогу з приводу повернення поворотної фінансової допомоги на безоплатній основі. Відповідачем вимогу було отримано 17.03.2025 шляхом направлення листа засобами поштового зв`язку.

20.05.2022 року позивачем було надано безвідсоткову зворотню фінансову допомогу у розмірі 70 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.05.2022 року.

За цим Договором Відповідач частково повернув кошти сплативши 30 000 грн.. Таким чином, за вказаним договором відповідач не сплатив борг у розмірі 40 000 грн.

13.03.2025 року Позивач написав вимогу з приводу повернення поворотної фінансової допомоги на безоплатній основі. Відповідачем вимогу було отримано 17.03.2025 шляхом направлення листа засобами поштового зв`язку.

Загальна сума заборгованості за отриману безвідсоткову поворотну фінансову допомогу сумарно складає 101 000,00 грн.

Станом на дату подання позову, жодної грошової суми (поворотної фінансової допомоги) не було повернуто, незважаючи на направлені Позивачем вимоги щодо повернення коштів.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Предметом цього позову є матеріально - правова вимога про стягнення за Договором про надання поворотної фінансової допомоги заборгованості у розмірі 101 000,00 грн.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За приписами статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема договір.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд констатує, що за своєю правовою природою укладений сторонами Договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики, до регулювання правовідносин якого застосовуються загальні положення про договір та положення про позику, кредит визначені параграфами 1, 2 глави 71 ЦК України.

Згідно приписів статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив перерахування відповідачу грошових коштів за договором поворотної фінансової допомоги у розмірі 297 600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №36825653 від 23.09.2021 року та у розмірі 70 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.05.2022 року.

13.03.2025 року Позивач написав вимогу з приводу повернення поворотної фінансової допомоги на безоплатній основі. Відповідачем вимогу було отримано 17.03.2025 шляхом направлення листа засобами поштового зв`язку.

Станом на дату подання позову, жодної грошової суми (поворотної фінансової допомоги) не було повернуто, незважаючи на направлені Позивачем вимоги щодо повернення коштів.

Положеннями частин 1-3 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів надання поворотної фінансової допомоги та відсутність підтвердження повернення вказаної заборгованості в розмірі 101 000,00 грн позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд робить висновок, що наданими позивачем документами підтверджується існуюча заборгованість перед ним. Відповідачем погашення такої заборгованості не спростовано. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2422,40 гривні витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Приватна фірма „Камертон» (; Адреса: Україна, 90400, Україна, Хустський р-н, Закарпатська обл., місто Хуст, вулиця Хмельницького Б., будинок, 1, інше, приміщення 3Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості у розмірі 101 000 грн. (сто одна тисяча гривень , 00 коп.) та 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.)

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2025

Суддя Андрейчук Л. В.