ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" червня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/816/24
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Вельмакіної Т.М.
секретар судового засідання: Андрощук О.М.
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув;
від відповідача: не прибув,
розглянувш у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника відповідача від 27.05.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б"
про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Чуднівська 108-Б", оформленого п.1 протоколу №5 від 15.09.2018; визнання недійсним статуту ОСББ "Чуднівська 108-Б" (нова редакція 2018), затвердженого рішенням загальних зборів ОСББ "Чуднівська 108-Б", оформленого п.1 протоколу №5 від 15.09.2018 (з урахуванням заяви позивача від 10.12.2024 та протокольної ухвали суду від 17.12.2024),
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б", у якому, з урахуванням заяви позивача від 10.12.2024 та протокольної ухвали суду від 17.12.2024, просить визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Чуднівська 108-Б", оформлене п.1 протоколу №5 від 15.09.2018; визнати недійсним статут ОСББ "Чуднівська 108-Б" (нова редакція 2018), затверджений рішенням загальних зборів ОСББ "Чуднівська 108-Б", оформлений п.1 протоколу №5 від 15.09.2018.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.05.2025 суд у задоволенні позову відмовив, призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 17.06.2025.

27.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача 9000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку 29.05.2025 електронного листа до електронного кабінету (т.3, а.с.49).

17.06.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з неможливістю бути присутнім у призначеному на 17.06.2025 судовому засіданні через перебування за межами Житомирської області. Натомість суд не встановив підстав для задоволення вказаної заяви позивача, оскільки його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, доказів поважності причин неможливості прибути в дане судове засідання позивач не надав, його участь у судовому засіданні обов`язковою не визнавалася, водночас позивач був присутній у судовому засіданні 22.05.2025 та заперечень щодо призначеної дати судового засідання для вирішення питання про судові витрати не висловив. При цьому суд враховує, що позивач мав право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, а також за наявності відповідного наміру мав право направити до суду письмово викладену власну позицію щодо заяви відповідача, зокрема подати клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі через систему "Електронний суд". Також суд керується приписами ч.2 ст. 221 ГПК України, згідно якої для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Розглядаючи заяву представника відповідача від 27.05.2025 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 9000,00 грн витрат на правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, разом із відзивом на позовну заяву представник відповідача подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судового збору, у якому вказав, що відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи 6000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката (т.1, а.с.116).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні 22.05.2025 представник відповідача також заявила про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу. 27.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача 9000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Таким чином, відповідач дотримався вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки його представник зробив заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та надав докази понесення таких витрат.

Водночас суд враховує, що згідно з ч.3 ст. 124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, правова допомога Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б" по справі надавалася адвокатом Могильницькою Іриною Михайлівною, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АМ №1097584 від 17.09.2024 (т.1, а.с.140).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2024 між Адвокатським бюро "Могильницької" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б" був укладений договір про надання правової допомоги, у додатку до якого наведено перелік та вартість правової допомоги (послуг), які адвокатське бюро надає клієнту (т.1, а.с.118-120).

Згідно з п.3.6, 3.7 договору, факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг. Підставою для сплати гонорару є акт наданих послуг.

Матеріали справи містять акти наданих послуг на загальну суму 9000,00 грн, згідно з якими адвокат надав позивачу наступні правові послуги:

- від 16.09.2024 - підготовка проекту відзиву на позовну заяву Ржешніовецького І.П. - 3000,00 грн (т.1, а.с.139);

- від 30.09.2024, 02.12.2024, 17.12.2024, 25.02.2025, 05.05.2025, 22.05.2025 - представництво інтересів клієнта у Господарському суді Житомирської області - на загальну суму 6000,00 грн (т.3, а.с.46-48).

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано платіжні інструкції №429 від 17.09.2024 на суму 3000,00 грн, №452 від 22.10.2024 на суму 1000,00 грн, №485 від 25.12.2024 на суму 1000,00 грн, №554 від 27.05.2025 на суму 1000,00 грн, №519 від 18.03.2025 на суму 1000,00 грн, №552 від 23.05.2025 на суму 1000,00 грн, №553 від 23.05.2025 на суму 1000,00 грн (т.3, а.с.42-44).

У ч. 2. ст. 126 ГПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 цієї статті, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з контррозрахунком від відповідача до суду не надходило.

Водночакс суд встановив, що витрати на оплату послуг адвоката заявлені відповідачем з дотриманням вимог ч.4 ст. 126 ГПК України.

Проаналізувавши в сукупності викладене вище, суд дійшов висновку, що заявлені представником відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн є доведеними, документально обґрунтованими та такими, що відповідають критеріям співмірності і розумної необхідності таких витрат, тому підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити заяву представника відповідача від 27.05.2025 про ухвалення додаткового рішення.

2. Стягнути з Ржешніовецького Ігоря Петровича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б" (10005, Житомирська область, місто Житомир, вул. Чуднівська, будинок 108-Б, ід. код 40476727):

- 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 23.06.25

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

- сторонам через систему "Електронний суд".