ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Справа№ 910/15089/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Яценко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1

від 10.04.2025

у справі №910/15089/24 (суддя Літвінова М.Є.)

за первісним позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до ОСОБА_2

про звернення стягнення на предмет іпотеки

та за зустрічним позовом ОСОБА_2

до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про розірвання договору іпотеки та визнання припиненою іпотеку

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом: Міністерство Фінансів України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним /позивача за зустрічним позовом:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний Дім "Геліос"

2. ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісного та зустрічного позовів

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

04.05.2025 від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просить:

- визнати недійсним Договір іпотеки Nє21-72Z10001 від 23.02.2021 (з усіма змінами та доповненнями), укладений між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 , зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міндель І.В. в реєстрі за №109;

- виключити записи про обтяження, внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міндель І.В. 23.02.2021 року з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 245605911.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи повернуто заявнику.

Приймаючи вказану ухвалу, суд виходив з того, що виключно відповідач та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають право звертатись до суду із зустрічним позовом. Тому, суд не вбачав підстав для спільного розгляду первісного позову та зустрічного позову від 04.04.2025, оскільки у межах справи №910/15089/24 ОСОБА_1 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025, а справу повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії вирішення питання про можливість прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 та об`єднати її в одне провадження з первісним позовом.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що він скористався своїм правом передбаченим ст. 49 ГПК України, подавши до суду позовну заяву до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 про визнання недійсним договір іпотеки. Таким чином, на переконання апелянта, останній вступив у справу, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

Узагальнені доводи та заперечення проти апеляційної скарги

22.05.2025 до суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач за первісним позовом, з-поміж іншого, зазначив, що висновки, наведені в ухвалу суду від 10.04.2025, повністю відповідають вимогам процесуального законодавства та не підлягають оскарженню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 апеляційну скаргу у справі №910/15089/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025, у зв`язку з перебуванням судді Сибіги О.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15089/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025, справу №910/15089/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Яценко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 від 10.04.2025 у справі №910/15089/24 залишено без руху. Витребувано матеріали оскарження №910/15089/24 з Господарського суду міста Києва.

08.05.2025 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 від 10.04.2025 у справі №910/15089/24. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

29.05.2025 матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі №910/15089/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Статтею 42 ГПК України передбачено права та обов`язки учасників справи. Зокрема, учасники справи мають право: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 1, пункт 3 частини 1 статті 42); учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини 2 статті 42).

Як вбачається із матеріалів справи, 10.03.2025 представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом подав до суду клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору з посиланням на положення статей 49 та 50 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

За приписами ч.1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Поряд з цим, частиною другою статті 50 ГПК України унормовано, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Апеляційним судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом було подано до суду першої інстанції клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, за результатом розгляду якого судом першої інстанції відмовлено, у зв`язку з порушенням положень статті 49 ГПК України та залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в порядку статті 50 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 ГПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу (ч.5 ст. 49 ГПК України).

Статтею 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, з аналізу наведених вище положень господарського процесуального законодавства, вбачається, що виключно відповідач та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають право звертатись до суду із зустрічним позовом.

Натомість, процесуальний статус апелянта ( ОСОБА_1 ) в межах даного судового провадження, а саме - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, законодавчо обмежує скаржника у захисті своїх прав шляхом подачі зустрічного позову.

При цьому колегія суддів звертає увагу скаржника, що вказані обставини не позбавляють останнього права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Таким чином, оскільки у межах справи №910/15089/24 ОСОБА_1 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених вище. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження апелянта про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі №910/15089/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі №910/15089/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Яценко