ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 червня 2025 року Справа № 926/1364/25

Господарський суд Чернівецької області в складі судді Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Маркетс Ассістант, м. Київ,

до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Чернівецькій області (філія ДПС), м. Чернівці,

про стягнення заборгованості в сумі 166787,83 грн.,

за участю секретаря судового засідання Орловської М.Л.,

представників сторін:

позивача Якубовський Я.Р., дов. від 19.04.2025 (у режимі відеоконференції),

відповідача Теутуляк С.А., самопредставництво (виписка з ЄДРЮОФОПГФ від 21.01.2025),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Енерджі Маркетс Ассістант звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Чернівецькій області (філія ДПС) про стягнення заборгованості по розрахунках за поставлену на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу № 97 від 30.08.2024 електричну енергію у сумі 166787,83 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що на порушення умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу відповідач здійснив повну оплату за спожиту електричну енергію за розрахункові періоди жовтень і листопад 2024 року, а за грудень 2024 року розрахувався частково, заборгувавши 166787,83 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Маркетс Ассістант передано на розгляд судді Ковальчук Т.І.

Ухвалою від 28.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження за участю представників сторін, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 20.05.2025.

Ухвалою від 01.05.2025 задоволено клопотання ТОВ Енерджі Маркетс Ассістант про участь представника в судовому засіданні 20.05.2025 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

12.05.2025 ГУ ДПС у Чернівецькій області подало відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відхилило, зазначивши, що вартість електричної енергії, поставленої в межах суми договору, відповідач оплатив, а на суму, що перевищує договірну, оголосив закупівлю, однак позивач участі у закупівлі не взяв, відтак, у ГУ ДПС у Чернівецькій області відсутні підстави для оплати вартості електричної енергії понад суму договору згідно акту коригування № 1 від 31.12.2024.

20.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ТОВ Енерджі Маркетс Ассістант заперечило проти доводів відповідача, вказало, що постачання електричної енергії здійснювалося в період строку дії договору, фактичний обсяг спожитої відповідачем електричної енергії визначено на підставі сертифікованих даних комерційного обліку оператора системи розподілу АТ Чернівціобленерго та складено акт коригування до акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2024 року, який погоджений відповідачем та підлягає оплаті, а відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Ухвалою від 20.05.2025 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 03.06.2025 у зв`язку з неявкою представників сторін та за клопотанням представника позивача.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою ухвалою від 03.06.2025 розгляд справи в судовому засіданні 03.06.2025 відкладено на 12.06.2025.

У судовому засіданні 12.06.2025 представник позивача просив задовольнити позов, покликаючись на те, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії.

Представниця відповідача проти задоволення позову заперечила, пояснила, що ГУ ДПС у Чернівецькій області здійснило оплату за спожиту електричну енергію у межах суми договору, а для оплати вартості електричної енергії понад суму договору за умови відсутності бюджетного фінансування та не укладення з позивачем договору про закупівлю на суму перевищення, підстав немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом.

30 серпня 2024 року за результатами процедури закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю Енерджі Маркетс Ассістант (Постачальник) і Державною податковою службою України (Споживач) в особі в.о. начальника Головного управління ДПС у Чернівецькій області (філія ДПС) Чернецької Т.Ю. було укладено договір № 97 про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір).

Пунктом 2 Договору визначено його предмет: Постачальник постачає електричну енергію (товар) Споживачу для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої електричної енергії в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього.

Обов`язковою умовою для постачання товару Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі ОСР) договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (пункт 2.3 Договору).

Серед іншого, Договором передбачено таке:

- постачання товару здійснюється з 01.10.2024 до 31.12.2024 (пункт 3.1.1);

- договірні обсяги споживання електричної енергії визначаються Додатком № 1 до Договору (пункт 3.3);

- обсяг споживання електричної енергії може бути скоригований Споживачем шляхом подання заяви щодо коригування обсягів споживання, яка може бути подана разово або частіше (пункт 3.4);

- договірні обсяги споживання електричної енергії та перелік точок обліку визначаються в заяві-приєднанні до Договору, яка є Додатком № 4 до цього Договору (пункт 3.6);

- загальна ціна Договору становить 634771,83 грн. з ПДВ і може бути змінена за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди за результатом застосування Сторонами порядку визначення фактичної ціни за одиницю Товару за розрахунковий період, відповідно до пункту 5.7 цього розділу (пункт 5.1);

- очікувані обсяги закупівлі електричної енергії визначені у Додатку № 1 до цього Договору та можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреб Споживача (пункт 5.1.2);.

- закупівля здійснюється в межах обсягів кошторисних призначень та відповідних асигнувань на 2024 бюджетний рік, джерело фінансування кошти Державного бюджету України (пункт 5.1.3);

- ціна за одиницю товару встановлюється в Додатку № 2 до Договору (пункт 5.2);

- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (пункт 5.3);

- Споживач здійснює оплату за фактично поставлений Товар за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії після закінчення розрахункового періоду на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі товару, примірна форма якого визначена в Додатку № 5 до цього Договору, протягом 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі товару (пункт 5.3.2).

Пунктом 5.3.2.1 Договору визначено окремий порядок оплати Споживачем за товар, який буде поставлений Постачальником протягом грудня 2024 року, а саме: оплата здійснюється з урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1070 Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти на підставі рахунка-розшифровки, наданого Постачальником до 10 грудня 2024 року у розмірі 100% розрахункового обсягу споживання Товару у грудні 2024 року. Споживач здійснює попередню оплату за споживання Товару у грудні 2024 року згідно рахунка-розшифровки протягом 5 (п`яти) робочих днів після його отримання.

Сторони погодили, що розрахунковий обсяг споживання Товару у грудні 2024 року визначається залишком обсягу постачання Товару та сумою коштів за Договором до кінця 2024 року за фактичною ціною електричної енергії, розрахованою відповідно до Додатку 2 до Договору з урахуванням середньозваженої ціни, що сформувалась на ринку на добу наперед (далі РДН) за попередній розрахунковий період (листопад 2024 року).

Постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів, після закінчення розрахункового періоду (грудень 2024 року) надсилає Споживачу підписаний рахунок-розшифровку та Акт приймання-передачі Товару (електричної енергії) за фактично спожитий Товар за грудень 2024 року.

Якщо сума коштів, отриманих Постачальником за споживання товару Споживачем за грудень 2024 року, більша, ніж вартість фактично спожитого Товару, Постачальник повертає на рахунок Споживача, зазначений у розділі 18 Договору, невикористані суми коштів протягом 2 (двох) робочих днів після надання Постачальником Акту приймання-передачі Товару (електричної енергії).

Якщо сума коштів, отриманих Постачальником за споживання Товару Споживачем за грудень 2024 року, менша, ніж вартість фактично спожитого Товару, остаточні розрахунки між Сторонами здійснюються протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання Акту приймання- передачі товару (електричної енергії).

Споживач протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання рахунка-розшифровки та Акта приймання-передачі товару розглядає їх, підписує та направляє Постачальнику один підписаний примірник Акта приймання-передачі Товару (електричної енергії) або направляє в цей же строк Постачальнику мотивовану відмову від його підписання.

У разі отримання Постачальником мотивованої відмови Споживача від підписання Акта приймання-передачі Товару (електричної енергії), Сторонами складається протокол, в якому вказуються зауваження і терміни їх усунення (* пункт застосовується при здійсненні закупівлі до кінця 2024 року та можливості здійснення Замовником попередньої оплати).

Термін дії Договору визначено з дати підписання сторонами до 31.12.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Сторонами складено і підписано додатки до Договору:

1) № 1 Очікувані обсяги споживання електричної енергії: у жовтні 2024 року 27415,92 кВт*год, у листопаді 2024 року 27415,92 кВт*год, у грудні 2024 року 27415,93 кВт*год, всього 82247,77 кВт*год;

2) № 2 Комерційна пропозиція Постачальника, яка включає специфікацію, договірну ціну, порядок визначення фактичної ціни за одиницю товару за розрахунковий період;

3) № 3 Технічна специфікація. Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі;

4) № 4 Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.

5) № 5 Примірна форма Акт приймання-передачі товару (електричної енергії).

30 грудня 2024 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору, згідно з якою зменшили загальну суму Договору на 36523,31 грн., внесли зміни до пункту 5.1, де визначили, що загальна ціна Договору становить 598248,52 грн. з ПДВ.

Постачання електричної енергії відповідачу позивач здійснив по трьох актах приймання-передачі:

1) за жовтень 2024 року, акт № 139724101 від 31.10.2024 поставлено 26319 кВт*год на суму 193424,44 грн.;

2) за листопад 202024 року, акт № 139724111 від 10.12.2024 поставлено 36036 кВт*год на суму 260836,07 грн. з ПДВ;

3) за грудень 2024 року, акт № 139724121 від 26.12.2024 поставлено 19892,77 кВт*год на суму 143988,01 грн. До цього акту сторонами підписано акт коригування № 1 від 31 грудня 2024 року, відповідно до якого за результатами перерахунку обсяг постачання електричної енергії у грудні 2024 року склав 40279 кВт*год на суму 310775,84 грн., тобто на 20386,23 кВт*год та на 166787,83 грн. більше обсягу товару і його вартості згідно з актом № 139724121 від 26.12.2024.

З пояснень представників сторін і матеріалів справи вбачається, що між сторонами немає спору щодо обсягу фактично поставленої позивачем і спожитої відповідачем електричної енергії за жовтень-грудень 2024 року 102634 кВт*год (підтверджується звітами оператора системи розподілу АТ Чернівціобленерго за 10, 11, 12 місяці 2024 року), і щодо здійснення відповідачем оплати за товар на загальну суму 598248,52 грн. (платіжні інструкції № 4890 від 28.11.2024 на суму 34833,88 грн., № 4891 від 28.11.2024 на суму 158590,56 грн., № 5269 від 14.12.2024 на суму 52997,99 грн., № 5270 від 14.12.2024 на суму 207838,08 грн., № 5656 від 27.12.2024 на суму 143988,01 грн.).

Спір між сторонами виник щодо не оплати відповідачем вартості електричної енергії в кількості 20386,23 кВт*год (40279 кВт*год - 19892,77 кВт*) на суму 166787,83 грн., на яку збільшилися обсяг споживання товару і його вартість відповідно до акту коригування № 1 від 31 грудня 2024 року до акту приймання-передачі № 139724121 від 26 грудня 2024 року.

Вирішуючи справу, суд застосовує такі норми чинного законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України).

За вимогами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У першому реченні частини 1 статті 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що сторони уклали Договір за результатами процедури закупівлі відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням порядку та умов, встановлених Законом України Про публічні закупівлі, Законом України Про ринок електричної енергії та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади урегульовані Законом України Про публічні закупівлі (далі Закон № 922-VIII).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару. За частиною першою статті 41 вказаного Закону договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про ринок електричної енергії та пункту 3.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У частинах 5-7 статті 56 Закону України Про ринок електричної енергії унормовано, що для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку на добу наперед, внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються: 1) найменування та місцезнаходження електропостачальника; 2) перелік послуг, що надаються електропостачальником; 3) ціна електричної енергії та послуг, що надаються; 4) показники якості електропостачання, зокрема якості електричної енергії; 5) види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником; 6) умови та порядок відшкодування (компенсації), що застосовується у разі недотримання електропостачальником показників якості послуг, визначених договором, зокрема у разі виставлення невірного рахунка та/або несвоєчасного виставлення рахунка; 7) порядок та засоби повідомлення актуальної інформації щодо чинних тарифів, вартості послуг з технічного обслуговування, очікуваних змін цін та умов постачання електричної енергії; 8) порядок організації комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії; 9) порядок подання звернень, претензій, скарг споживачем та порядок їх розгляду електропостачальником, методи ініціювання процедур вирішення спорів; 10) строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору; 11) зобов`язання електропостачальника щодо надання споживачу інформації про захист прав споживачів, зокрема у розрахункових документах (рахунках); 12) права та обов`язки електропостачальника і споживача у разі неможливості виконання своїх зобов`язань та у разі тимчасового зупинення постачання; 13) інші положення залежно від специфіки та виду послуг, що надаються електропостачальником.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 названого Закону електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів, а відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Як видно з матеріалів справи, укладений сторонами Договір відповідає наведеним вище вимогам Цивільного і Господарського кодексів України, Закону України Про закупівлі та Закону України Про ринок електричної енергії.

Постачання електричної енергії відповідачу здійснювалося в межах строку дії Договору, при цьому від ГУ ДПС у Чернівецькій області не надходило повідомлення про припинення постачання електричної енергії з будь-яких причин, у тому числі й у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування для оплати вартості спожитої електричної енергії.

При цьому, фактичний обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за період дії Договору складає 102634 кВт*год на загальну суму 765036,35 грн., з яких ГУ ДПС у Чернівецькій області сплатило лише 598248,52 грн., вартість електричної енергії на суму 166787,83 грн. не оплачена.

Суд відхиляє заперечення відповідача проти позову, які полягають у тому, що за відсутності договору між ТОВ Енерджі Маркетс Ассістант та Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на постачання електричної енергії на суму 166787,83 грн., що укладається за результатом проведеного аукціону державної закупівлі, у Головного управління ДПС у Чернівецькій області були відсутні підстави для оплати вартості електричної енергії згідно акту коригування № 1 від 31.12.2024 року.

Вище у рішенні зазначено, що постачання електричної енергії здійснено позивачем на виконання договору № 97 від 30.08.2024 та в період дії цього договору до 31.12.2024, акт приймання-передачі товару (електричної енергії) № 139724121 від 26.12.2024 і акт коригування № 1 від 31 грудня 2024 року до акту приймання-передачі № 139724121 від 26 грудня 2024 року підписані ГУ ДПС у Чернівецькій області без будь-яких зауважень чи заперечень. Більше того, 31 грудня 2024 року сторонами складено двосторонній акт звірки розрахунків, згідно якого сальдо на користь ТОВ Енерджі Маркетс Ассістант складає 166787,83 грн.

Неспроможними є також доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування.

Так, Бюджетним кодексом України, зокрема, регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства.

Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Видатки загального фонду бюджету здійснюється відповідно до затвердженого кошторису і плану асигнувань.

Кошторис це основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ, інші енергоносії, комунальні послуги та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом відповідних послуг у межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з положеннями частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, в статті 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією з ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з держаного чи місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином. Сама відсутність бюджетних коштів та/чи закінчення бюджетного періоду не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання.

Суд погоджується з доводами позивача, заснованими на положеннях статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Так, як слушно зазначає позивач, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та в рішенні від 30.11.2004 у справі Бакалов проти України зроблено висновок, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами у господарському процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статей 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно положень статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши в судовому засіданні та оцінивши надані позивачем докази в сукупності за правилами статті 86 ГПК України, суд доходить до висновку, що ними підтверджуються позовні вимоги ТОВ Енерджі Маркетс Ассістант про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за поставлену на підставі Договору електричну енергію у сумі 166787,83 грн., відтак, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі судовий збір в сумі 2422,40 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Маркетс Ассістант до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Чернівецькій області (філія ДПС) про стягнення заборгованості в сумі 166787,83 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Чернівецькій області (філія ДПС) (вул. Героїв Майдану, 200А, м. Чернівці, 58013, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Маркетс Ассістант (вул. Студентська, 5-7В, м. Київ, 04050, ) 166787,83 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 2422,40 грн. судового збору.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 257 ГПК України).

Повний текст рішення складений і підписаний 18 червня 2025 року.

Суддя Ковальчук Т.І.