РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2025Справа № 910/3495/25

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Київської міської ради

(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36;

ідентифікаційний код: 22883141)

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС"

(03170, м. Київ, вул. Кільцева, буд. 22;

ідентифікаційний код: 41661191)

про стягнення 804 304,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за користування земельними ділянками згідно Договорів оренди земельної ділянки №№ 983, 381, 383 у загальному розмірі 804 304,01 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/3495/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.03.2025 була направлена та доставлено відповідачу в його Електронний кабінет, що підтверджується Довідкою про доставлення процесуального документа до електронного кабінету 28.03.2025.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/3495/25, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

24.04.2018 Київська міська рада прийняла рішення № 649/4713 «Про передачу земельної ділянки ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» для експлуатації виробничої бази на Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва».

Пунктом 1 означеного рішення Київська міська рада вирішила передати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС», за умови виконання пункту 2 цього рішення, в оренду на 15 років земельну ділянку площею 2,1396 га (кадастровий номер :75:201:0052, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017) для експлуатації виробничої бази на Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно (договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.08.2017 № 495, договір управління майном від 07.09.2017 № 1312, розподільчий баланс від 11.10.2017, протокол № 14 загальних зборів учасників від 11.10.2017 № 62235, акт приймання-передачі нерухомого майна від 17.10.2017, додаткова угода до договору управління майном від 08.11.2017 № 1650, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2017 № 22912030, 22912395) (категорія земель - землі промисловості - транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, код КВЦПЗ 12.11, справа А-24546, заява ДЦ № 50062- 01-03 від 20.12.2017).

03.08.2018 на підставі вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований 03.08.2018 за № 983 (далі - Договір оренди земельної ділянки № 983).

Згідно договору об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером :75:201:0052, розмір ділянки 2,1396 га, по Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва.

Згідно підпункту 3.1. договору оренди земельної ділянки строк дії договору до 03.08.2033, що підтверджується витягом № 403019610 від 08.11.2024 з Державного реєстру речових прав, інформаційною довідкою № 410047352 від 28.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

12.12.2019 Київська міська рада прийняла рішення № 339/7912 «Про передачу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» в оренду земельних ділянок для обслуговування та експлуатації виробничої бази на Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва».

Пунктом 1 означеного рішення Київська міська рада вирішила передати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС», за умови виконання пункту 2 цього рішення, в оренду на 10 років земельні ділянки площею 0,4683 га (кадастровий номер :75:201:0054, витяг з Державного земельного кадастру № НВ-018) та площею 0,9543 га (кадастровий номер :75:201:0055, витяг з Державного земельного кадастру № НВ-018) для обслуговування та експлуатації виробничої бази на Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно (відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 листопада 2018 року № 29319607) (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ 03.10, справа А-26322, заява ДЦ від 19 грудня 2018 року № 50109-01-03).

22.05.2020 на підставі вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» укладено Договір оренди земельної ділянки, який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом 22.05.2020 року за № 381 (далі - Договір оренди земельної ділянки № 381).

Згідно договору об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером :75:201:0054, розмір ділянки 0,4683 га, по Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва.

Згідно підпункту 3.1. договору оренди земельної ділянки строк дії договору до 22.05.2030, що підтверджується витягом № 403020164 від 08.11.2024 з Державного реєстру речових прав, інформаційною довідкою № 410105671 від 28.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

22.05.2020 на підставі вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» укладено Договір оренди земельної ділянки, який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом 22.05.2020 року за № 383 (далі - Договір оренди земельної ділянки № 383).

Згідно договору об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером :75:201:0055, розмір ділянки 0,9543 га, по Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі м. Києва.

Згідно підпункту 3.1. договору оренди земельної ділянки строк дії договору до 22.05.2030, що підтверджується витягом № 403019912 від 08.11.2024 з Державного реєстру речових прав, інформаційною довідкою № 410108480 від 28.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

08.11.2024 між ТОВ «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» та ТОВ «ЦЕНТУРІОН ТРЕЙД» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого ТОВ «ЦЕНТУРІОН ТРЕЙД» набуло право власності на цілісний майновий комплекс, який знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :75:201:0052, :75:201:0054, :75:201:0055.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна з 08.11.2024 за ТОВ «ЦЕНТУРІОН ТРЕЙД» зареєстровано право оренди земельними ділянками з кадастровими номерами :75:201:0052, :75:201:0054, :75:201:0055.

Підпунктом 4.1. Договору оренди земельної ділянки № 983 сторони погодили, що визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі (п. п. 4.1 аналогічного змісту викладено в Договорі оренди земельної ділянки № 381, 383).

Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 4 (чотирьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством (п. п. 4.2 Договору оренди земельної ділянки № 983).

Згідно п. п. 4.2 Договору оренди земельної ділянки № 381, 383 річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 5 (п`яти) відсотків від її нормативної грошової оцінки. У разі передачі в оренду будівель, споруд, що розташовані на земельній ділянці, розмір річної орендної плати збільшується в 1,2 рази. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Підпунктами 4.7 - 4.9 Договору оренди земельної ділянки № 983 сторони погодили, що зміна нормативної грошової оцінки Земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України. Орендна плата сплачується Орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом тридцяти календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов`язані з виконанням Договору, вирішуються орендарем в установленому законодавством України порядку. Зміна отримувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися Орендодавцем в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього Договору. Орендар зобов`язується уточнювати банківські реквізити і назву отримувача орендної плати (відповідного змісту п. п. 4.7 - 4.9 викладені в Договорі оренди земельної ділянки № 381, 383).

Також, підпунктом 4.11 Договору оренди земельної ділянки № 983, 383 сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором: - Орендарем у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої п. 4 договору; - стягується пеня, розмір та розрахунок якої здійснюється відповідно до Податкового кодексу України (Договір оренди земельної ділянки № 381 містить аналогічного змісту п. п. 4.10). Отже, умовами договору сторони погодили, що орендар самостійно розраховує розмір орендної плати та вносить її на рахунок орендодавця щомісяця. А також передбачили відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору в частині сплати орендних платежів.

Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві від 14.03.2025 № 8559/5/26-15-13- 03-07 у товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» обчислюється заборгованість з орендної плати за користування земельними ділянками з кадастровим номером :75:201:0052, :75:201:0000:75:201:0055 в сумі 804 304,01 грн., у тому числі пеня 1 260,02 грн. станом на 13.03.2025. Сума заборгованості щодо податкового боргу по орендній платі за землю обчислена контролюючим органом станом на 13.03.2025 та нараховано заборгованість за період з 02.12.2024 по 05.02.2025.

Згідно вказаного вище листа структура боргу у період з 07.11.2024 по 13.03.2025 змінювалась у зв`язку з подачею уточнюючого розрахунку по орендній платі з юридичних осіб від 02.12.2024 № , яким зменшено податкові зобов`язання на суму 628 203,94 грн. та самостійною сплатою в сумі 824 814,69 грн.

Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві від 03.02.2025 № 3714/5/26-15-13- 01-03 ТОВ «ЦЕНТУРІОН ТРЕЙД» задекларовано податкові декларації та здійснено сплату по орендній платі з листопада 2024 року, тобто з моменту оформлення права користування земельними ділянками у зв`язку із набуттям на праві приватної власності майнового комплексу.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду, позивач вказує, що відповідач не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Положеннями пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Отже, плата за землю здійснюється в залежності від суб`єкта належності земельної ділянки: власником землі сплачується земельний податок, а орендарем за договором оренди землі - орендна плата.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами) (пункт 288.4 статті 288 Податкового кодексу України).

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпунктом 288.5.1. пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України.

З аналізу норм Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі" вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

За змістом пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до пунктів 285.1, 285.2 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (стаття 21 Закону України "Про оренду землі", стаття 288 Податкового кодексу України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (підп. 1.3 пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

У пункті 2.2 Договору від 22.05.2020 визначено, що відповідно до витягу із технічної документації Головного управління Держгеокадастру у м.Києві від 23.01.2020 № 1096/86-20 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :75:201:0054 становить 9 590 565,15 грн.

У пункті 2.2 Договору від 03.08.2018 визначено, що відповідно до витягу із технічної документації Головного управління Держгеокадастру у м.Києві від 05.07.2018 № 3222/86-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :75:201:0052 становить 43 818 008,11 грн.

У пункті 2.2 Договору від 22.05.2020 визначено, що відповідно до витягу із технічної документації Головного управління Держгеокадастру у м.Києві від 23.01.2020 № 1089/86-20 нормативна грошова оцінка земельної ділянки :75:201:0055 становить 19 543 618,03грн.

Розмір річної орендної плати за земельну ділянку встановлено сторонами у пункті 4.2 Договору.

Відповідно до пункту 4.7 Договорів зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України

Таким чином, сторони в Договорах погодили, що хоча відсоткове співвідношення розміру орендної плати до нормативної грошової оцінки земельних ділянок є сталим, однак сама нормативна грошова оцінка (від якої, власне, і розраховується наведений відсотковий показник) може змінюватися, і це не потребує внесення відповідних змін та доповнень до зазначеного договору.

Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням погодженого сторонами у пункті 4.8 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача щодо сплати орендної плати має виконуватися рівними частинами за податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

При цьому у пункті 4.14 Договору визначено, що контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює орган доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві від 14.03.2025 № 8559/5/26-15-13- 03-07 управління повідомило позивача про наявність у товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС» заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками з кадастровим номером :75:201:0052, :75:201:0000:75:201:0055 в сумі 804 304,01 грн., у тому числі пеня 1260,02 грн. станом на 13.03.2025.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Докази виконання відповідачем як податкового обов`язку із самостійного обчислення суми плати за землю і подання контролюючому органу податкової декларації, так і договірного обов`язку щодо сплати орендної плати за розрахунком, здійсненим контролюючим органом, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, як і не спростував правильність розрахунку, здійсненого контролюючим органом, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 803 043,99 грн. станом на 13.03.2025 визнається судом обґрунтованою.

Як встановлено частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.11 Договорів за несвоєчасне внесення орендної плати справляється Орендарем у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої п. 4 договору; - стягується пеня, розмір та розрахунок якої здійснюється відповідно до Податкового кодексу України (Договір оренди земельної ділянки № 381 містить аналогічного змісту п. п. 4.10).

Аналогічний розмір пені встановлено також у пункті 129.4 статті 129 Податкового кодексу України, згідно з яким на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відтак, оскільки неналежне виконання відповідачем зобов`язання за Договором підтверджується матеріалами справи, обставин, які є підставою для звільнення відповідача від відповідальності, не наведено, позовна вимога про стягнення з відповідача пені, нарахованої на підставі пункту 4.10 та 4.11 Договорів, статті 129 Податкового кодексу України за несвоєчасне внесення орендної плати, визнається судом обґрунтованою.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 1260,02 грн. підлягають задоволенню у заявленому розмірі згідно з неспростованим відповідачем розрахунком Головного управління ДПС у м.Києві, з яким погоджується суд.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають заборгованість в розмірі 803 043,99 грн. та пеня в розмірі 1260,02 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК ТРАНССЕРВІС" (03170, м. Київ, вул. Кільцева, буд. 22; ідентифікаційний код: 41661191) на користь Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд.36, м. Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141) заборгованість в розмірі в розмірі 803 043,99 грн., пеню в розмірі 1260,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 268,18 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов