ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1281/25

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Префаб», м. Бровари Київської області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт», м. Біла Церква Київської області,

про стягнення 94 736,79 грн.

без виклику представників;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Префаб», м. Бровари Київської області (далі по тексту ТОВ «Префаб») 09.04.2025 звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою №38 від 08.04.2025 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт», м. Біла Церква Київської області (далі по тексту ТОВ «Рось-Пласт») у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків у розмірі 94 736,79 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що за господарськими операціями між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) за договором підряду №2207/2024 від 22.07.2024 позивач сплатив відповідачу кошти за Актами №1 та №2 від 24.07.2024 в сумі 500 482,08 грн., крім того сплатив авансовий платіж в сумі 67 938,63 грн. Відповідач склав та подав для реєстрації у ЄРПН податкові накладні №66 від 24.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024 та №5 від 01.10.2024 на загальну суму ПДВ 94 736,79 грн.

Реєстрація податкових накладних була зупинена. За результатами розгляду відповідних пояснень відповідача комісією регіонального рівня було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Відповідач не оскаржив рішення про відмову у реєстрації податкових накладних; строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати сплив.

За таких обставин позивач твердить, що був позбавлений права скористатися податковим кредитом на вказану суму, чим йому було завдано збитків, та просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 94 736,79 грн., завдані порушенням порядку реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.04.2025 відкрито провадження у справі №911/1281/25 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача ТОВ «Рось-Пласт» подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали документальні докази оскарження та скасування рішень органів Державної податкової служби України про відмову у реєстрації податкових накладних №66 від 27.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024, №5 від 01.10.2024,

докази повернення позивачу суми ПДВ 94736,79 грн. відповідно до податкових накладних №66 від 27.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024, №5 від 01.10.2024 (частина 2 ст. 74 ГПК України).

25.04.2025 через систему «Електронний суд» позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог на суму 11 323,11 грн. та стягнути з відповідача 83 413,68 грн. суми збитків та судовий збір.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує на те, що після відкриття провадження у справі, а саме 23.04.2025 прийнято рішення №12782239/319077395 про реєстрацію податкової накладної №5 від 01.10.2024 на суму 67 938,64 грн., у тому числі ПДВ 11323,11 грн. в ЄРПН. При цьому, стан реєстрації податкових накладних №66 від 24.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024 не змінився.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.05.2025 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Префаб» від 25.04.2025 про зменшення розміру позовних вимог.

16.06.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд поновити строк ТОВ «Рось-Пласт» для подачі відзиву по справі №911/1281/25, відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ «Префаб».

Ухвалою від 17.06.2025 клопотання представника ТОВ «Рось-Пласт» про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву у справі №911/1281/25 залишено без задоволення з мотивів, докладно наведених в ухвалі. Відзив на позову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт» від 13.06.2025 у справі №911/1281/25 залишено без розгляду.

17.06.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив.

18.06.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала додаткові пояснення у справі з додатками.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши позов ТОВ «Префаб» до ТОВ «Рось-Пласт» про стягнення 94 736,79 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

22.07.2024 між ТОВ «Префаб» (замовник) та ТОВ «Рось-Пласт» (підрядник) був укладений договір підряду №2207/2024, за умовами якого

- підрядник зобов`язується власними силами зі свого матеріалу та/або матеріалу замовника виконати та здати в установлений строк замовнику роботи, перелік яких визначається у додаткових угодах до цього договору відповідно до державних будівельних норм, стандартів та правил та проектної документації, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, забезпечити своєчасне фінансування робіт та прийняття їх відповідно до умов договору (п.1.1);

- вартість робіт за цим договором відображається у додаткових угодах до цього договору. Загальна вартість цього договору визначається вартістю виконаних робіт за цим договором (п.2.1, 2.2);

- передача підрядником виконаних робіт і приймання їх замовником здійснюється за актами приймання-передачі виконаних робіт (п.6.1);

- складання (оформлення) документації щодо виконання робіт покладається на підрядника (п.6.2).

За додатковою угодою №1 від 22.07.2024 підрядник зобов`язався власними силами з матеріалу замовника, в установлений строк виготовити термоізоляційні панелі. Загальна вартість робіт визначається на підставі Кошторису №1 і становить 417 068,40 грн., крім того ПДВ 83 413,68 грн., всього разом 500 482,08 грн.

За додатковою угодою №2 від 08.08.2024 підрядник зобов`язався власними силами зі свого матеріалу та з матеріалу замовника, в установлений строк виготовити термоізоляційні панелі. Зальна вартість робіт визначається на підставі Кошторису №2 і становить 65 335,84 грн., крім того ПДВ 20% 12 867,17 грн., всього разом з ПДВ 77 203,01 грн.

За додатковою угодою №3 від 30.09.2024 підрядник зобов`язався власними силами зі свого матеріалу та з матеріалу замовника, в установлений строк виготовити термоізоляційні панелі. Зальна вартість робіт визначається на підставі Кошторису №3 і становить 135 877,26 грн. з ПДВ.

На виконання умов додаткової угоди №1 від 22.07.2024 сторони уклали акти надання послуг з переробки №1 від 24.07.2024 на суму 235 904,86 грн., в тому числі ПДВ 39 319,48 грн. та №2 від 26.07.2024 на суму 264 577,22 грн., в тому числі ПДВ 44 096,20 грн.

Вказані Акти були оплачені з боку замовника за платіжними інструкціями №1261 від 25.07.2024 на суму 250 241,04 грн., в тому числі ПДВ 41 706,84 грн. та №1307 від 30.07.2024 на суму 250 241,04 грн., в тому числі ПДВ 41 706,84 грн.

На виконання п.4.1 Додаткової угоди №3 від 30.09.2024 замовник сплатив підряднику попередню оплату в сумі 67 938,63 грн., в тому числі ПДВ 11 323,11 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1624 від 01.10.2024.

Відповідно до п.201.1 статті 201 ПК України (в редакції чинній на дату виникнення податкового зобов`язання) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

1. 24.07.2024 відповідач склав та подав в ЄРПН податкову накладну №66 на суму 235 904,86 грн., з яких 39 317,48 грн. ПДВ. Відповідно до квитанції від 14.08.2024 № реєстрація вказаної податкової накладної зупинена.

2. 25.07.2024 відповідач склав та подав в ЄРПН податкову накладну №68 на суму 14 336,18 грн., в тому числі ПДВ 2 389,36 грн. Відповідно до квитанції від 15.08.2024 № реєстрація вказаної податкової накладної зупинена.

3. 26.07.2024 відповідач склав та подав в ЄРПН податкову накладну №69 на суму 250 241,04 грн., в тому числі ПДВ 41 706,84 грн. Відповідно до квитанції від 14.08.2024 № реєстрація вказаної податкової накладної зупинена.

4. 01.10.2024 відповідач склав та подав в ЄРПН податкову накладну №5 на суму 67 938,64 грн., в тому числі ПДВ 11 323,11 грн. Відповідно до квитанції від 04.11.2024 № реєстрація вказаної податкової накладної зупинена.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

За змістом підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 03.09.2024 №11725492/31907395 відмовлено в реєстрації податкової накладної №66 від 24.07.2024, з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН платником податку.

Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 03.09.2024 №11725491/31907395 відмовлено в реєстрації податкової накладної №69 від 26.07.2024, з аналогічних підстав.

Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 03.09.2024 №11725490/31907395 відмовлено в реєстрації податкової накладної №68 від 25.07.2024, з аналогічних підстав.

Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 23.04.2025 №12782239/31907395 зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №5 від 01.10 2024.

Тобто, станом на час розгляду справи, відмовлено у реєстрації податкових накладних у зв`язку із неподанням/частковим поданням відповідачем додаткових документів та письмових пояснень:

№66 від 24.07.2024 на суму 235 904,86 грн., в тому числі ПДВ 39 317,48 грн.

№68 від 25.07.2024 на суму 14 336,18 грн., в тому числі ПДВ 2 389,36 грн.

№69 від 26.07.2024 на суму 250 241,04 грн., в тому числі ПДВ 41 706,84 грн.

Загальна сума господарських операцій, щодо яких відсутня реєстрація податкових накладних, становить 500 482,08 грн., у тому числі ПДВ 83 413,68 грн.

У зв`язку з нереєстрацією вказаних податкових накладних позивач був позбавлений можливості включити суми ПДВ за ними до податкового кредиту, у зв`язку з чим зазнав збитків на суму 83 413,68 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

ТОВ «Рось-Пласт» доказів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та сплати податкових зобов`язань або доказів повернення суми ПДВ позивачу, до суду не подало.

Матеріали справи також не містять доказів скасування рішень органів Державної податкової служби України про відмову у реєстрації податкових накладних №66 від 24.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Приписами статті 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на вказані норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Суд встановив, що відповідач у порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 83 413,68 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.

Суд звертає увагу, що ТОВ «Префаб» зверталось до ТОВ «Рось-Пласт» із претензією №3 від 15.01.2025 щодо не реєстрації податкових накладних, в якій просило подати пояснення та копії документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної №5 від 01.10.2024; оскаржити в судовому порядку рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №66 від 24.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024.

Вказана претензія 16.01.2025 була направлена на адресу ТОВ «Рось-Пласт» листом з описом вкладення №870, та отримана відповідачем 29.01.2025.

17.03.2025 ТОВ «Префаб» звернувся до ТОВ «Рось-Пласт» із претензією №24 щодо відшкодування збитків у розмірі 94 736,79 грн., що виникли у результаті не реєстрації податкових накладних №66 від 24.07.2024, №68 від 25.07.2024, №69 від 26.07.2024, №5 від 01.10.2024.

Вказана претензія 18.03.2025 була направлена на адресу ТОВ «Рось-Пласт» листом з описом вкладення №890, та повернута відправнику за закінченням терміну зберігання.

Суд зазначає оскільки саме на відповідача, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, відповідач залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 925/556/21.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих не реєстрацією податкових накладних на суму ПДВ 83 413,68 грн. є документально підтверджена, законна та така, яку слід задовольнити повністю.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов ТОВ «Префаб» повністю та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Рось-Пласт» 83 413,68 грн. збитків.

У зв`язку із задоволенням позову, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. повністю.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Префаб» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт» (09100, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4, ідентифікаційний код 31907395)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Префаб» (07403, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Підприємницька, буд. 20 ідентифікаційний код 40450178)

83 413,68 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста тринадцять гривень шістдесят вісім копійок) збитків,

3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх