РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2025Справа № 910/16080/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"
доКонцерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення
простягнення 1351294,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаБублик В.М.
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 2072973,48 грн, з яких: 2025793,70 грн основного боргу, 37498,96 грн інфляційних втрат та 9680,82 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №301000128 від 18.12.2023 в частині оплати поставленої позивачем електричної енергії у встановлений строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 відкрито провадження у справі №910/16080/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27.02.2025, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

23.01.2025 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 572407,39 грн основного боргу за спожиту електричну енергію, у зв`язку з тим, що відповідач частково погасив заборгованість у вказаному розмірі в добровільному порядку.

07.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він повідомив, що вживає всіх можливих заходів по виконанню своїх зобов`язань перед позивачем.

21.02.2025 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 149272,09 грн боргу за спожиту електричну енергію, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

27.02.2025 від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

У підготовчому засіданні 27.02.2025 суд задовольнив заяву позивача про проведення підготовчого засідання без участі його представника, а розгляд заяв про закриття провадження у справі в частині стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію відклав но наступного підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 14.03.2025, встановлено відповідачу строк для подання заперечень до 02.04.2025 та відкладено підготовче засідання у справі на 17.04.2025.

14.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2025, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" про закриття провадження в частині позовних вимог задоволено, провадження у справі №910/16080/24 в частині стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення основного боргу у розмірі 721679,48 грн закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, повернуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" судовий збір у розмірі 8660,15 грн, сплачений згідно платіжної інструкції №416860 від 26.12.2024.

28.05.2025 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 4114,22 грн боргу за спожиту електричну енергію, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Представник позивача у судовому засіданні 29.05.2025 заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 1300000,00 грн, 3% річних, інфляційних втрат підтримав, провадження у справі в частині стягнення 4114,22 грн боргу за спожиту електричну енергію просив закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач у судове засідання 29.05.2025 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 29.05.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми", як постачальником та Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, як споживачем укладений договір №301000128 про постачання електричної енергії споживачу (договір).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно споживачам постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковим для всіх споживачів.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

У разі надання у встановленому порядку постачальником споживачу повідомлення про зміни умов цього договору (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії), у разі коливання ціни такого товару на ринку та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, цей договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення):

1) достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання Постачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору;

2) зміненим на запропонованих постачальником умовах - якщо споживач не надав постачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін у термін, зазначений у повідомленні.

Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.5.2 договору).

Згідно із умовами п.5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунковий період відповідає періоду вказаному в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з ОСР. Обсяг електричної енергії використаної споживачем протягом розрахункового періоду визначається відповідно до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який укладений з ОСР та Кодексу комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до п.5.6 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно із п.5.7 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п.13.2 договору).

01.02.2024 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору.

У комерційній пропозиції, що є додатком 1 до додаткової угоди №1 до договору, зазначено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

- до 24 числа місяця, що передує розрахунковому періоду 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

- до 10 числа звітного розрахункового періоду 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Планові платежі здійснюються до 24 числа, що передує розрахунковому періоду, та до 10 числа розрахункового періоду у розмірах, кожний з яких визначається за наведеною формулою.

У випадку зміни ціни на електричну енергію за розрахунковий період, у тому числі внаслідок зміни регульованих складових цін (тарифів на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії) та/або змін у нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни, постачальник проводить перерахунок попередньої оплати та надає споживачу коригуючий платіжний документ.

Рахунок надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня отримання постачальником даних від Оператора системи розподілу інформації про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії протягом розрахункового періоду, але не пізніше десятого календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

Договір набирає чинності з дня, наступного за днем отримання TOB "Енера Суми" заяви-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій вказано про обрання Персональної комерційної пропозиції, якщо протягом трьох робочих днів споживачу не буде повідомлено будь-яким способом про невідповідність його критеріям обраної комерційної пропозиції. Договір діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків, в будь-якому разі, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач зазначає, що належним чином виконав умови договору поставив електричну енергію відповідачу, а саме: у серпні 2024 року - 65765 кВт*год (64209 кВт*год + 1556 кВт*год); у вересні 2024 року - 61349 кВт*год (60184 кВт*год + 1165 кВт*год); у жовтні 2024 року - 66477 кВт*год (65209 кВт*год + 1268 кВт*год).

За спожиту активну електричну енергію відповідачу було нараховано:

-за серпень 2024 року - 983033,63 грн з ПДВ, що підтверджується рахунком №1-1, який отриманий представником відповідача 17.09.2024;

-за вересень 2024 року - 643511,35 грн з ПДВ, що підтверджується рахунком №1-1, який отриманий представником відповідача 28.10.2024;

- за жовтень 2024 року - 699248,72 грн з ПДВ, що підтверджується рахунком №1-1, отриманим представником відповідача 13.11.2024.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії у спірному періоді, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 2025793,70 грн, за прострочення сплати якої позивачем, нараховані 3% річних та інфляційні втрати.

Під час розгляду справи №910/16080/24, відповідачем було сплачено 721679,48 грн основного боргу, внаслідок чого провадження у справі в цій частині було закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору відповідною ухвалою суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Пунктом 1.2.7 ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Як вже вказувалося судом, між сторонами було укладено договір №301000128 про постачання електричної енергії споживачу від 18.12.2023, за умовами якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч.2 ст.714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст.275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України).

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно з п.14 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч.1-2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п.п.2.3.11, 2.3.14 ПРРЕЕ).

Відповідно до п.4.1 та п.4.2 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Відповідно до п.4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно із п.4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

У відповідності до листа Акціонерного товариства "Сумиобленерго" від 16.10.2024 №53/12571 фактичний обсяг спожитої електричної енергії відповідачем складає за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 - 64209 кВт.год, листа від 29.10.2024 №53/12992 за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 - 60184 кВт.год, листа від 09.12.2024 №53/14626 за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 - 65209 кВт.год.

Також листом від 07.10.2024 №ЕЕЦ-17/1341 виробничого підрозділу Київського регіонального відділення "Енергозбут" філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" повідомлено позивача, що фактичний обсяг спожитої електричної енергії відповідачем складає за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 - 1556 кВт.год; листом від 03.12.2024 №ЕЕЦ-17/1811 за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 - 1165 кВт.год, за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 - 1268 кВт.год.

Отже, за розрахунком позивача у період серпень-жовтень 2024 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію у кількості 193591 кВт*год загальною вартістю 2025793,70 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Заперечень стосовно факту та обсягів споживання електричної енергії в спірний період відповідачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із п.5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

У комерційній пропозиції, що є додатком 1 до додаткової угоди №1 до договору, зазначено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

- до 24 числа місяця, що передує розрахунковому періоду 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

- до 10 числа звітного розрахункового періоду 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Планові платежі здійснюються до 24 числа, що передує розрахунковому періоду, та до 10 числа розрахункового періоду у розмірах, кожний з яких визначається за наведеною формулою.

З огляду на встановлені договором строки оплати та враховуючи норми чинного законодавства, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату спожитої електричної енергії у серпні 2024 року у строк до 24.09.2024 (включно); у вересні 2024 року - у строк до 04.11.2024 (включно), а у жовтні 2024 року - у строк до 20.11.2024 (включно).

Отже, погоджений сторонами строк оплати за спожиту електричну енергію є таким, що настав.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч.1 ст.193 Господарського кодексу України.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 4114,22 грн боргу за спожиту електричну енергію, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно до виписки по особовому розрахунку позивача за 13.05.2025 підтверджено, що відповідач сплатив частину основної заборгованості в розмірі 4114,22 грн, що свідчить про відсутність предмету спору в цій частині позовних вимог та відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Доказів сплати заборгованості за договором у розмірі 1300000,00 грн відповідачем не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просив суд стягнути з відповідача 37498,96 грн інфляційних втрат та 9680,82 грн 3% річних, які нараховані на суми боргу за періоди прострочення.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який долучений позивачем до позовної заяви, дійшов висновку, що він є арифметично вірним, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 37498,96 грн інфляційних втрат та 9680,82 грн 3% річних.

Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Так, відповідач посилається на скрутне фінансове становище та значне зменшення доходу відповідача у період дії правового режиму воєнного стану в України.

З огляду на ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, та відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладеним між сторонами договором на відповідача покладено обов`язок здійснювати оплату поставленої електричної енергії, відтак, посилання відповідача на відсутність можливості в строк здійснити оплату через складне фінансове становище не може бути прийнято судом, оскільки наведені відповідачем у відзиві обставини не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії.

З огляду на викладене, суд не приймає доводи відповідача щодо неможливості виконання своїх зобов`язань перед позивачем.

Отже, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1300000,00 грн основного боргу, 37498,96 грн інфляційних втрат та 9680,82 грн 3% річних та про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 4114,22 грн на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, враховуючи наявність клопотання позивача про повернення суми судового збору, оскільки провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача основного боргу на суму 4114,22 грн підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору, судовий збір у розмірі 49,37 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.74, 129, 231, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м.Київ, вул.Дорогожицька, буд.10, ідентифікаційний код 01190043) на Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, Сумська обл., місто Суми, вулиця Реміснича, будинок 35, ідентифікаційний код 41884537) заборгованість у розмірі 1300000 (один мільйон триста тисяч) грн 00 коп., інфляційні втрати на суму 37498 (тридцять сім тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн 96 коп., 3% річних у розмірі 9680 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн 82 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 16166 (шістнадцять тисяч сто шістдесят шість) грн 16 коп.

3. На підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України закрити провадження у справі №910/16080/24 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4114,22 грн основного боргу.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, Сумська обл., місто Суми, вулиця Реміснича, будинок 35, ідентифікаційний код 41884537) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 49 (сорок дев`ять) грн 37 коп., сплачений згідно платіжної інструкції №416860 від 26.12.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.06.2025

Суддя Ю.М.Смирнова