ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 915/1270/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенко І.С.

розглянувши у письмовому провадженні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 (у складі колегії суддів: Аленін О.Ю. (головуючий), Принцевська Н.М., Філінюк І.Г.), якою було частково скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.11.2024 про відмову у задоволені скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця

за скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"

на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий зміст обставин справи

1.1. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 та постановою Верховного Суду від 09.10.2024, у цій справі, позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (надалі - АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (надалі - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", Скаржник 1) основний борг в сумі 329 423 800,71 грн, пеню в сумі 12 697 789,51 грн, 3 % річних в сумі 5 787 874,51 грн, інфляційні втрати в сумі 21 421 345,82 грн, а також 868 350,00 грн судового збору, в решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 12 697 789,51 грн відмовлено.

1.2. 09.09.2024 Господарський суд Миколаївської області на виконання вищевказаного рішення видав відповідний наказ.

1.3. АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" звернулось до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (надалі також - Скаржник 2) в якій просило суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 329 423 800,71 грн основного боргу, 12 697 789,51 грн пені, 5 787 874,51 грн 3 % річних, 21 421 345,82 грн інфляційних втрат та 868 350,00 грн витрат оплати судового збору, відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з участю Акціонерного товариства "Миколаївгаз" (надалі - АТ "Миколаївгаз") у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу";

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення (поновити порушене право АТ "Миколаївгаз") шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 329 423 800,71 грн основного боргу, 12 697 789,51 грн пені, 5 787 874,51 грн 3 % річних, 21 421 345,82 грн інфляційних втрат та 868 350,00 грн витрат оплати судового збору;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20, щодо накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, стягнення грошових коштів з рахунків АТ "Миколаївгаз", стягнення основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження;

- скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від:

1) 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 329 423 800,71 грн основного боргу, 12 697 789,51 грн пені, 5 787 874,51 грн 3 % річних, 21 421 345,82 грн інфляційних втрат та 868 350,00 грн витрат оплати судового збору;

2) 24.10.2024 про накладення арешту на грошові кошти/електроні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 15563495,05 грн (UAH);

3) 24.10.2024 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат даного виконавчого провадження 15563495,05 грн (UAH);

4) 24.10.2024 про визначення для боржника загальної суми мінімальних витрат: 500,00 грн;

5) 24.10.2024 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 1 414 817,73 грн.

1.4. Зазначена скарга мотивована тим, що вся заборгованість, стягнення якої є предметом у цій справі підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", що є підставою для зупинення виконавчих дій. За твердженням АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз", приватним виконавцем всупереч приписам пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не винесена постанова про зупинення виконавчих дій, що свідчить про його бездіяльність в частині зупинення провадження та свідоме порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження".

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

2.1. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.11.2024 у цій справі відмовлено в задоволені скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на дії та бездіяльність приватного виконавця та стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

2.2. Відповідна ухвала мотивована тим, що боржник - АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" є суб`єктом правовідносин, що врегульовані Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", однак, згідно з приписами вказаного Закону врегулюванню відповідно до цього Закону підлягає заборгованість операторів газорозподільних систем, яка виникла з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно. Суд першої інстанції врахував, що у цій справі стягнуто, зокрема, і заборгованість, яка виникла після 28.02.2022, а саме 3% річних, пеню та інфляційні втрати за період виникнення після 01.03.2022.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що нараховані після 28.02.2022 інфляційні втрати, 3% річних та пеня не підпадають під регулювання Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а відтак у приватного виконавця були відсутні правові підстави для зупинення виконавчого провадження з посиланням на пункт 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у цій справі ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.11.2024 скасовано, скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича під час виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у цій справі задоволено частково, шляхом визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій та щодо незняття арешту з майна і коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 зупинити вчинення виконавчих дій в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат та зняти арешт з майна та коштів боржника в частині стягнення з боржника 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат, у задоволенні решти скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича під час виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі № 915/1270/20 відмовлено.

2.4. Задовольняючи частково скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на момент звернення стягувача з заявою про примусове виконання рішення у виконавчому провадженні № 76335553 були наявні обставини, передбачені пунктом 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", які зумовлювали необхідність зупинення вчинення виконавчих дій.

Зокрема, суд апеляційної інстанції врахував, що:

1) основна сума заборгованості, що підлягає стягненню згідно з наказом у справі № 915/1270/20 підпадає під правове регулювання процедур, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу";

2) боржник - АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков Ігор Миколайович з постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у цій справі не погодились, звернулись з касаційними скаргами, в яких просять її скасувати, залишивши в силі ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.11.2024 у цій справі.

3.2. У касаційних скаргах ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков Ігор Миколайович вказують на помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо застосування положень пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

За їх позицією, врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" підлягає виключно заборгованість, що виникла в період з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно. Водночас судове рішення, виконання якого стало предметом розгляду, передбачає стягнення також інфляційних втрат, 3% річних та пені, нарахованих після 01.03.2022.

З огляду на викладене, Скаржники вважають, що зазначені нарахування не підпадають під регулювання спеціального Закону, а тому підстави для зупинення виконавчих дій були відсутні.

Одночасно Скаржник 1 зазначає на помилковість застосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.07.2024 у справі № 921/366/23 та від 12.12.2024 у справі № 924/395/24, з огляду на їх нерелевантність.

Скаржник 2 вказує на відсутність підстав для застосування висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 904/5697/20, від 30.10.2023 у справі № 925/555/21, від 09.04.2024 у справі № 910/16181/18, від 11.07.2024 у справі № 921/366/23 та від 12.12.2024 у справі № 924/395/24, а також вважає наявними підстави для відступлення від викладених у них правових позицій

4. Розгляд справи Верховним Судом

4.1. Ухвалою Суду від 20.03.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у письмовому провадженні.

4.2. Ухвалою Суду від 20.03.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у письмовому провадженні.

4.3. 07.04.2025 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство вказує про необґрунтованість аргументів Скаржників, та просить оскаржувану постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у цій справі залишити без змін.

4.4. Ухвалою Суду від 14.04.2025 на підставі пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України зупинено касаційне провадження у справі № 915/1270/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 903/421/24.

4.5. 14.04.2025 від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надійшло клопотання про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про необхідність відступлення від висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 11.07.2024 по справі № 921/366/23, від 17.01.2025 по справі № 925/958/22, від 30.10.2023 у справі № 925/555/21, від 12.12.2024 у справі № 924/395/24, від 20.01.2025 у справі № 924/396/24, від 26.02.2025 у справі № 910/9745/22, від 02.04.2025 № 906/512/23. Скаржник 1 просить уточнити висновки, визначивши, що за положеннями Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" часові межі (з 01.01.2020 до 28.02.2022 включно) розповсюджується на усю без виключення заборгованість, зокрема це стосується і неустойки, відсотків річних та інфляційних втрат, які були нараховані після зазначеної дати, незалежно від того чи підлягає основний борг на який вони нараховані врегулюванню.

4.6. 16.05.2025 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 903/421/24, яку було оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 22.05.2025.

4.7. Ухвалою Суду від 03.06.2025 поновлено касаційне провадження у справі № 915/1270/20, запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення з урахуванням правової позиції сформованої у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 до 13.06.2025.

4.8. 12.06.2025 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича надійшли письмові пояснення з урахуванням правової позиції сформованої у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.05.2025 у справі № 903/421/24.

4.9. 13.06.2025 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" надійшли письмові пояснення.

4.10. 17.06.2025 протоколом повторного автоматизованого розподілу справи № 915/1270/20 у зв`язку з відпусткою судді Багай Н.О. для розгляду справи сформовано такий склад колегії суддів: Зуєв В.А. (головуючий суддя), Берднік І.С., Міщенко І.С.

4.11. Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

4.12. З огляду на зупинення касаційного провадження у справі, з метою дотримання єдності судової практики, а також врахування позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 при прийнятті судового рішення та зміну складу колегії суддів Суд розглядає справу в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Суд вважає, що касаційні скарги ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича не підлягають задоволенню з таких підстав.

5.2. Предметом касаційного перегляду є постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025, якою було задоволено частково скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича під час виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у цій справі, шляхом визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій та щодо незняття арешту з майна і коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 зупинити вчинення виконавчих дій в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат та зняти арешт з майна та коштів боржника в частині стягнення з боржника 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат.

5.3. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги, виходив із того, що у межах цієї справи стягненню підлягала, зокрема, заборгованість у вигляді 3% річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих за період після 01.03.2022, що, на переконання цього суду, виключає можливість застосування положень Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Суд апеляційної інстанції, натомість, дійшов протилежного висновку. За його позицією, ключовим для застосування Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" є період виникнення основної заборгованості, а не період нарахування похідних фінансових зобов`язань, нарахованих на відповідну суму заборгованості.

5.4. У касаційних скаргах ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков Ігор Миколайович вказують на помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо застосування положень пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

За їх позицією, врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" підлягає виключно заборгованість, що виникла в період з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно. Водночас судове рішення, виконання якого стало предметом розгляду, передбачає стягнення також інфляційних втрат, 3% річних та пені, нарахованих після 01.03.2022.

З огляду на викладене, Скаржники вважають, що зазначені нарахування не підпадають під регулювання спеціального Закону, а тому підстави для зупинення виконавчих дій були відсутні.

5.5. З огляду на предмет касаційного перегляду, мотиви ухвалення судами оскаржуваних рішень, а також доводи, викладені у касаційних скаргах, перед Судом постає необхідність з`ясування питання щодо наявності підстав, передбачених пунктом 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", які б об`єктивно зумовлювали зупинення вчинення виконавчих дій.

Зокрема, у цьому контексті підлягає правовій оцінці питання, чи охоплює дія спеціального Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" не лише основну заборгованість, що виникла у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно, а й додаткові нарахування (пеню, 3 % річних та інфляційні втрати), які нараховані за той самий період. Безпосередньо, чи вказані часові межі стосуються всіх складових зобов`язання, чи лише основного боргу, а додаткові стягнення можуть нараховуватись і після 28.02.2022, якщо вони є наслідком прострочення зобов`язання, що виникло у межах дії спеціального закону?

З приводу наведеного Суд зазначає таке.

Щодо правомірності проведення виконавчих дій приватним виконавцем.

5.6. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

5.7. Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України "Про виконавче провадження".

5.8. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

5.9. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

5.10. Так, виконавець відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" є одним з учасників виконавчого провадження. Державний виконавець є суб`єктом виконавчих процесуальних правовідносин, статус якого характеризується владними повноваженнями.

5.11. Повноваження виконавця щодо вчинення виконавчих дій наведені у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" через визначення переліку прав і обов`язків виконавця.

5.12. Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

5.13. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (підпункти 1, 3 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

5.14. Інститут приватної виконавчої діяльності запроваджений із введенням з 05.10.2016 в дію Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

5.15. Приватний виконавець - це суб`єкт незалежної професійної діяльності, уповноважений державою на здійснення діяльності з примусового виконання рішень під наглядом Міністерства юстиції України та у порядку, встановленому законом.

5.16. Як зазначено у статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець не має права здійснювати примусове виконання рішень, за якими боржником є юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків.

5.17. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 903/421/24 від 16.05.2025, відступаючи від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, з огляду на положення статей 1, 5 та 18 Закону України "Про виконавче провадження", які не містять обмежень щодо примусового виконання рішення у разі тимчасового управління активами без зміни форми власності, та ураховуючи, що управління активами, здійснюване АРМА, не змінює титулу власності та не перетворює активи на державну власність, дійшла висновку, що саме перебування частки у статутному капіталі товариства в управлінні АРМА не може бути підставою для заборони приватному виконавцеві здійснювати примусове виконання судового рішення.

5.18. З огляду на висновки, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 903/421/24 від 16.05.2025, перебування частки у статутному капіталі боржника в управлінні АРМА не може бути підставою для заборони приватному виконавцеві здійснювати примусове виконання судового рішення.

Щодо наявності підстав для зупинення виконавчих дій відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". Кваліфікація заборгованості, на яку поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" відповідно до абзацу восьмого частини першої статті 1 цього Закону.

5.19. Відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

5.20. У частині другій статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

5.21. За змістом частини четвертої статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

5.22. Частиною одинадцятою статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає.

5.23. Про наявність обставин, зазначених у пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу стало відомо у день отримання заяви ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", оскільки останнім не заперечується та зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження, що заборгованість стягнута з боржника рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у цій справі частково підпадає під врегулювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", оскільки виникла після 28.02.2022.

5.24. З огляду на це, приватний виконавець постановою від 24.10.2024 відкрив виконавче провадження про стягнення заборгованості за період після 01.03.2022, а саме 1 176 761,36 грн 3 % річних, 971 391,88 грн пені, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат. Того ж дня 24.10.2024 приватний виконавець вчинив виконавчі дії з винесення постанов про арешт коштів та майна боржника.

5.25. В абзаці 3 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Однак під час відкриття виконавчого провадження приватний виконавець вправі також винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за наявності обставин, передбачених пунктом 15 частиною першою статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", що унеможливить винесення постанов про арешт майна (коштів) боржника на суми, що стягуються, які підлягають врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

5.26. Як випливає зі змісту пункту 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону є підставою для зняття арешту, накладеного виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на боржника. Така ситуація виникає коли дата винесення постанови про накладення арешту на майно/кошти боржника не співпадає з датою винесення постанови про зупинення виконавчих дій, оскільки таку дію виконавець вчиняє не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій статті цього 34 Закону.

5.27. 29.08.2021 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", який визначає комплекс відповідних заходів організаційного та економічного характеру спрямованих на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості.

5.28. Так, відповідно до положень статті 1 Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу (у редакції від 29.08.2021 та до 19.08.2022) було передбачено, що:

- заборгованістю суб`єктів ринку природного газу, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону є, зокрема заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01.01.2020, не сплачена станом на розрахункову дату (абзаци 7, 8, 9 частини першої статті 1);

- процедура врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості (абзац 14 частини першої статті 1);

- реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (надалі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (абзац 15 частини першої статті 1);

- розрахункова дата - 31.12.2020 (абзац 16 частини першої статті 1).

5.29. З наведеного слідує, що Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції від 29.08.2021 та до 19.08.2022) предметом врегулювання у спосіб проведення взаєморозрахунків та реструктуризації визначав саме основну заборгованість операторів газорозподільних систем за послуги з транспортування природного газу, не сплачену станом на 31.12.2020.

5.30. Зі змісту рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 вбачається, що основний борг у цій справі виник у січні 2020 року, лютому, березні, квітні, травні та вересні 2021 року.

5.31. Так, 19.08.2022 набрав чинності Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", у преамбулі якого визначено, що цей Закон визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Терміни вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у законах України "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та інших законах України. Вказаним законом внесені зміни, зокрема, і до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

5.32. У статті 2 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" визначено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання. Зокрема, у частині сьомій статті 2 цього Закону передбачено, що взаєморозрахунки в цілях реалізації заходів, передбачених цією статтею, проводяться у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

5.33. Так, відповідно до положень абзацу 4 частини другої статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" визначено, що порядок підтвердження обставин, що є підставою для ненарахування неустойки (штрафу, пені), визначається Кабінетом Міністрів України.

5.34. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" були внесені зміни, зокрема і до Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу.

5.35. За змістом положень статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції змін внесених Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" з 19.08.2022) передбачено, що:

- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості (абзац 2 частини першої статті 1);

- заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, а саме заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01.01.2020, яка виникла з 01.01.2020 року по 28.02.2022 включно (абзац 8 частини першої статті 1);

- процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за, зокрема, послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення (абзац 17 частини першої статті 1);

- учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем (абзац 21 частини першої статті 1);

- розрахункова дата - 31.12.2020 (крім випадків, якщо дата або підстава виникнення заборгованості (грошових зобов`язань) визначена цим Законом для виду заборгованості (абзац 19 частини першої статті 1).

5.36. Згідно з статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції змін внесених Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" з 19.08.2022) дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за послуги з розподілу і транспортування природного газу.

5.37. Відповідно до положень частини першої статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції змін внесених Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" з 19.08.2022) для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

5.38. Так, Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" були внесені численні зміни до статті 6 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", зокрема вказану статтю викладено в такій редакції:

"На заборгованість за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31.12.2022, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: за умови погашення основного боргу до 31.12.2022, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості".

5.39. У постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 904/5697/20 зазначено, що законодавцем на державному рівні ураховано обставини щодо неможливості підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки та саме з прийняттям Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції змін внесених Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" з 19.08.2022) визначено порядок певних дій, спрямованих на врегулювання такої заборгованості, зокрема, шляхом проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

5.40. З наведеного вбачається, що Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (в редакції Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" від 19.08.2022) визначає предмет свого регулювання шляхом чіткого зазначення періоду, за який має бути врегульована заборгованість, а також її характеру.

5.41. Так, відповідно до абзацу восьмого частини першої статті 1 цього Закону, визначається заборгованість операторів газорозподільних систем перед оператором газотранспортної системи за послуги з транспортування природного газу, що виникла саме у період з 01.01.2020 по 28.02.2022.

Такий підхід свідчить про законодавче обмеження як щодо суб`єктного складу боржників, так і щодо природи зобов`язань, які підлягають врегулюванню в межах встановленого правового механізму - шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації.

Правова конструкція цієї норми не передбачає включення до складу врегульованої заборгованості обмеженої часовими межами додаткових фінансових нарахувань, таких як пеня, 3 % річних та інфляційні втрати, які за своєю природою є наслідком порушення основного грошового зобов`язання.

5.42. Суд апеляційної інстанції підставно врахував, що з аналізу положень Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції змін внесених Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" з 19.08.2022) та наведеного вище визначення процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, викладеного у статті 1 цього Закону, вбачається проведення таких процедур врегулювання заборгованості: процедури взаєморозрахунків (стаття 4), процедури реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування (стаття 5), процедури списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування у разі її погашення (стаття 6).

Оскільки неустойка, інфляційні нарахування та проценти річних не підпадають під механізми врегулювання, передбачені статтями 4 і 5 цього Закону, такі нарахування, не можуть розглядатися як частина заборгованості, яка відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для зупинення виконавчих дій.

5.43. У зв`язку з цим Суд зазначає, що визначений Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" період з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно охоплює момент виникнення основного зобов`язання, але сам по собі не обмежує можливості нарахування фінансових зобов`язань, таких як пеня, інфляційні втрати чи три відсотки річних, які є наслідком його невиконання.

5.44. Отже, положення Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" поширюють свою дію як на основну заборгованість, нараховану за період з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно, так і на інші фінансові зобов`язання, що є похідними від неї, та які можуть бути нараховані також і після спливу цього періоду.

5.45. Зазначені висновки підтверджується й актуальною практикою Верховного Суду з розгляду даного питання.

5.46. У постанові Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 921/366/23 в контексті аналізу змісту Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" визначено, що положеннями відповідного Закону передбачений механізм урегулювання питань щодо основної заборгованості підприємств, включених до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а також підстави та передумови для списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю ж заборгованість, учасниками такої процедури врегулювання, визначеними статтею 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

5.47. Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі № 904/5697/20 зазначив, що наявність чи відсутність підстав для застосування статті 6 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (у редакції змін внесених Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" з 19.08.2022) щодо списання 3% річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих на основний борг як за період з 01.04.2021 по 28.02.2022, так і за період після 01.03.2022, не є підставою для незастосування пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов`язку виконавця зупинити вчинити виконавчі дії з примусового стягнення таких сум, оскільки їх облік та спосіб врегулювання здійснюється учасниками процедури врегулювання заборгованості визначеними Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

5.48. Верховний Суд у постанові від 12.12.2024 у справі № 924/395/24 акцентував, що за умови перебування товариства в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, та віднесення суми основного боргу за наказом до передбаченої Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" та ініційованої боржником процедури врегулювання, у приватного виконавця відповідно до положень пункту 15 частини першої статті 34 та частини четвертої статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" був наявний обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені з виконання наказу також і в частині пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на основну заборгованість, і зняти арешт з майна та грошових коштів боржника у відповідній частині.

При цьому за обставинами справи № 924/395/24 пеню, інфляційні нарахування, проценти річних було стягнуто за період після 01.03.2022, і в цій частині приватного виконавця також було зобов`язано зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню та зняти арешт з майна та коштів, розміщених на розрахункових рахунках в банківських установах.

5.49. У постанові від 05.06.2025 у cправі № 905/738/23 Верховний Суд також визнав необґрунтованими аргументи скаржників про те, що суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані після 28.02.2022, не підлягають врегулюванню відповідно до Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", вказавши, що положення цього Закону охоплюють не лише основну заборгованість, яка виникла у визначений період, а й усі фінансові зобов`язання, що є похідними від неї та безпосередньо пов`язані з її існуванням.

Колегія суддів зауважила, що зобов`язання зі сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат є наслідком прострочення виконання основного зобов`язання, що виникло у межах періоду, визначеного Законом. Відтак, такі нарахування носять додатковий, а не самостійний характер, і правова природа їх тісно пов`язана з основною заборгованістю, яка вже підпадає під дію механізму врегулювання.

Верховний Суд підкреслив, що зазначене відповідає меті прийняття Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", який спрямований на комплексне врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а також узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду.

5.50. Аналогічний підхід застосовано також Верховним Судом у постановах від 30.10.2023 у справі № 925/555/21, від 09.04.2024 у справі № 910/16181/18.

5.51. Щодо аргументів Скаржника 2 про необхідність відступлення від висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 15.06.2023 у справі № 904/5697/20, від 30.10.2023 у справі № 925/555/21, від 09.04.2024 у справі № 910/16181/18, від 11.07.2024 у справі № 921/366/23 та від 12.12.2024 у справі № 924/395/24, та клопотання Скаржника 1 про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про необхідність відступлення від висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 11.07.2024 по справі № 921/366/23, від 17.01.2025 по справі № 925/958/22, від 30.10.2023 у справі № 925/555/21, від 12.12.2024 у справі № 924/395/24, від 20.01.2025 у справі № 924/396/24, від 26.02.2025 у справі № 910/9745/22, від 02.04.2025 № 906/512/23, слід зазначити таке.

Скаржники просять уточнити висновки, визначивши, що за положеннями Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" часові межі (з 01.01.2020 до 28.02.2022 включно) розповсюджується на усю без виключення заборгованість, зокрема це стосується і неустойки, відсотків річних та інфляційних втрат, які були нараховані після зазначеної дати, незалежно від того чи підлягає основний борг на який вони нараховані врегулюванню.

5.52. У частині другій статті 302 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

5.53. Колегія суддів зазначає, що основним завданням Верховного Суду є забезпечення сталості та єдності судової практики (частина перша статті 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

5.54. Тобто, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховний Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення або підходи застосовані в цих рішеннях мають бути очевидно застарілими внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання, враховуючи зміни, що відбулися в суспільних відносинах, у законодавстві, практиці Європейського суду з прав людини; існування невідповідності критерію "якість закону" законодавчих норм, що призвело до різного тлумачення судами (колегіями, палатами) норм права.

5.55. Отже, необхідність відступу від правових позицій Верховного Суду повинна мати тільки важливі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини, а метою відступу може слугувати виправлення лише тих суперечностей (помилок), що мають фундаментальне значення для правозастосування. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 та постановах Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 904/3860/19, від 28.09.2021 у справі № 910/8091/20, від 24.06.2021 у справі № 914/2614/13.

5.56. Колегія суддів вважає, що підстав для передачі справи на розгляд об`єднаної палати відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, оскільки правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду щодо застосування пункту 15 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", є обґрунтованими та сталими. Наведені у касаційних скаргах та клопотанні аргументи не підтвердили необхідність відступу від правових висновків, викладених у вищенаведених постановах.

5.57. З огляду на це Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що пеня, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на основний борг за період після 01.03.2022 та стягнуті рішенням суду від 08.05.2024, підлягають врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", тобто під час запровадження усього механізму врегулювання заборгованості, визначеного цим Законом.

5.58. Відтак, у цьому випадку приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем допущена бездіяльність щодо незупинення вчинення виконавчих дій та щодо незняття арешту з майна і коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат.

Тому, не зупинивши 24.10.2024 виконавче провадження щодо виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/1270/20 від 09.09.2024, зокрема в частині стягнення нарахованих на основний борг за період після 01.03.2022 1 176 761,36 грн 3 % річних, 971 391,88 грн пені, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат, та вчинивши дії з накладення арешту на грошові кошти та майно боржника 24.10.2024, приватний виконавець порушив майнові права боржника на врегулювання цих сум відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

5.59. Відповідно до частини другої статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

5.60. З огляду на викладене, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що скарга АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича під час виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі № 915/1270/20 підлягає задоволенню частково із визнанням неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій та щодо незняття арешту з майна і коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат, та необхідності зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1270/20 зупинити вчинення виконавчих дій в частині стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат та зняти арешт з майна та коштів боржника в частині стягнення з боржника 971 391,88 грн пені, 1 176 761,36 грн 3 % річних, 12 000 024,08 грн інфляційних втрат.

5.61. Щодо посилань Скаржника 2 у касаційній скарзі на низку інших постанов Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що такі посилання мають декларативний характер, не супроводжуються аналізом релевантності таких справ до спірних правовідносин. Відповідні доводи не свідчать про помилковість правової позиції суду апеляційної інстанції та не спростовують правильності застосованих норм матеріального права.

5.62. Зважаючи на викладене, наведені Скаржниками підстави касаційного оскарження не отримали підтвердження під час касаційного провадження, що виключає підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Частина друга цієї ж статті забороняє скасовувати правильне по суті й законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.4. Оскільки наведені Скаржниками підстави касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження, касаційні скарги підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення у справі - залишенню в силі.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Судовий збір за подання касаційних скарг відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Скаржників.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у справі № 915/1270/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко