ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Справа № 915/1562/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шевченко Т.В.,

представників сторін: не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВІМК,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТАФ Сервіс,

про: стягнення заборгованості у розмірі 401734,61 грн, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВІМК звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 13.12.2024 (вх.№15824/24 від 16.12.2024) в електронному вигляді, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТАФ Сервіс заборгованість за Договором №1-131 про постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2019 за спожитий у серпні-вересні 2024 року обсяг електричної енергії у розмірі 551734,61 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024, - справу №915/1562/24 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.01.2025. Запропоновано позивачу надати суду в строк до 29.01.2025: докази часткової оплати відповідачем за спожиту (закуплену) електричну енергію у розмірі 50000,0 грн.

24.01.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 23.01.2025 (вх.№1106/25) про виконання ухвали суду від 23.12.2024.

29.01.2025 позивачем до суду подано заяву б/н від 29.01.2025 (вх.№1336/25), в якій він просить провести підготовче засідання у справі №915/1562/24, яке призначене на 29.01.2025 на 10:30, без участі представника позивача. Повідомляє суд, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить вирішити питання про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті вимог.

Ухвалою суду від 29.01.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2025. Повідомлено учасників справи, що заяви та клопотання пов`язані з розглядом справи, які не були ними заявлені з поважних причин в підготовчому засіданні, можуть бути надані суду до початку розгляду справи по суті.

26.02.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 25.02.2025 (вх.№2914/25), в якій він просить суд провести судове засідання без участі представника позивача ТОВ ВІМК, адвоката Кучерявої Т.Ю., позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

27.02.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання б/н від 27.02.2025 (вх.№2980/25), в якому він повідомив суд, що у зв`язку з тим, що посадові особи підприємства знаходяться за межами території України, але бажають надати пояснення у даній справі, так як не погоджуються із розміром суми боргу. Просить суд перенести призначене на 27.02.2025 судове засідання на іншу дату.

Ухвалою суду від 27.02.2025 відкладено розгляд справи на 24.03.2025.

21.03.2025 від відповідача до суду надійшли пояснення б/н від 20.03.2025 (вх.№4367/25), в яких він виклав свої заперечення та пояснення по справі, просить суд в задоволенні позовних вимог ТОВ ВІМК до ТОВ ТАФ Сервіс про стягнення заборгованості за Договором №1-131 про постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2019 за спожитий у серпні - вересні 2024 року обсяг електричної енергії на суму 551734,61 грн відмовити в повному обсязі.

24.03.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 24.03.2025 (вх.№4506/25), в яких він надав докази сплати відповідачем частини заборгованості, яка є предметом позову, у розмірі 100000,0 грн згідно платіжної інструкції №490 від 16.12.2024 на вказану суму, у зв`язку з чим просить закрити справу в частині заборгованості 100000,0 грн, в іншій частині - 451734,61 грн позов підтримує. Позивач звертає увагу, що відповідач також визнає заборгованість у розмірі 451734,61 грн шляхом подачі в суд акту звіряння на вказану суму. Крім цього, просить суд розподілити судові витрати при вирішенні спору із урахуванням положень ст.7 Закону України Про судовий збір.

Крім того, 24.03.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 24.03.2025 (вх.№4508/25), в якій він просить суд провести судове засідання, призначене на 24.03.2025 о 10:00, без участі представника позивача ТОВ ВІМК, адвоката Кучерявої Т.Ю., позовні вимоги підтримує у розмірі 451734,61 грн, в частині оплати боргу відповідачем (100000,0 грн) в ході розгляду справи - просить закрити провадження. Всі підтверджуючі документи та докази надані шляхом приєднання додаткових пояснень від 24.03.2025.

24.03.2025 суд ухвалив відкласти судове засідання у справі на 28.04.2025.

21.04.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 21.04.2025 (вх.№5987/25), в яких він надав суду докази сплати відповідачем частини заборгованості, яка є предметом позову, у розмірі 50000,0 грн згідно платіжної інструкції №534 від 17.04.2025 на вказану суму. На цій підставі позивач просить суд закрити справу в частині заборгованості 50000,0 грн, в іншій частині - 401734,61 грн позов підтримує. Крім цього, просить суд розподілити судові витрати при вирішенні спору із урахуванням положень ст.7 Закону України Про судовий збір.

28.04.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 28.04.2025 (вх.№6359/25), в якій він просить суд провести судове засідання без участі представника позивача ТОВ ВІМК, адвоката Кучерявої Т.Ю., позовні вимоги підтримує в повному обсязі у розмірі 401734,61 грн із урахуванням проведення оплат відповідачем в ході розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкладено судове засідання у справі на 19.05.2025.

19.05.2025 від відповідача до суду надійшла заява про розстрочення суми боргу за Договором про закупівлю електричної енергії №1-131 від 10.09.2019 у справі №915/1562/24 б/н від від 18.05.2025 (вх.№7530/25), в якій він просить суд розстрочити ТОВ ТАФ Сервіс погашення суми боргу по Договору про закупівлю електричної енергії №1-131 від 10.09.2019 у справі №915/1562/24 протягом семи місяців рівними платежами згідно запропонованого графіку з можливістю дострокового погашення суми боргу.

Ухвалою від 19.05.2025 судом закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору в частині стягнення з ТОВ ТАФ Сервіс на користь ТОВ ВІМК 150000,0 грн основного боргу за Договором №1-131 про постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2019 за спожитий у серпні-вересні 2024 року обсяг електричної енергії. Повернуто ТОВ ВІМК з Державного бюджету України 1800,0 грн судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією в національній валюті №10220 від 11.12.2024.

За таких обставин, судом розглядаються по суті вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 401734,61 грн основного боргу.

У судовому засіданні 19.05.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Вступна та резолютивна частини рішення підписані судом 19.05.2025 без його проголошення.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив наступні обставини.

10.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївська енергетична компанія, яке в подальшому замінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю ВІМК (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТАФ Сервіс (споживач, відповідач у справі) укладено Договір №1-131 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір), відповідно до п.1.1, якого цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Відповідно до п.2.1 Договору, за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з Додатком №2 до Договору Комерційна пропозиція, Договір укладається на строк до 31.12.2019 (включно), а в частині розрахунків Договір діє до повного їх завершення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У відповідності до п.5.7 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

У комерційній пропозиції, яка є невід`ємною частиною Договору, зазначено, що постачальник до 7-го числа (включно) наступного за розрахунковим місяцем надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці.

Рахунок має бути сплачений споживачем протягом 5-ти операційних днів з дня формування/отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

Відповідно до п.6.2 Договору споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

На виконання умов Договору позивач у серпні-вересні 2024 року виконав свої зобов`язання в частині поставки електричної енергії до електроустановок споживача в обсязі 76952 кВт*год, пред`явив відповідачу рахунки на оплату обсягів спожитої електроенергії на суму 601734,61 грн, через засоби електронного зв`язку та шляхом поштового відправлення.

Проте відповідач провів оплату за спожиту (закуплену) електричну енергію частково у розмірі 50000,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №487 від 25.11.2024 на вказану суму.

Таким чином, станом на момент подачі позову за відповідачем обліковувалась заборгованість за Договором у розмірі 551734,61 грн за період поставки електричної енергії у серпні - вересні 2024 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.7 ст.276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачити попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач у позові вказував, що всупереч умов Договору відповідачем не здійснена оплата за спожиту у серпні - вересні 2024 року електроенергію в сумі 551734,61 грн.

Під час розгляду справи відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 150000,0 грн, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині закрито.

Оскільки відповідач оплату за поставлену електричну енергію у серпні - вересні 2024 року у повному обсязі не здійснив, судом розглядаються вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача в частині 401734,61 грн основного боргу.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм та обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем правових підстав для покладення на відповідача обов`язку оплати спожитої у серпні - вересні 2024 року за Договором №1-131 про постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2019, а тому задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 401734,61 грн у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Судом прийнято до уваги, що відповідач у заяві про розстрочення суми боргу за Договором про закупівлю електричної енергії №1-131 від 10.09.2019 у справі №915/1562/24 б/н від 18.05.2025 просить суд розстрочити виконання рішення суду по даній справі протягом 7 (семи) місяців рівними щомісячними платежами.

В обґрунтування вищевказаної заяви відповідач зазначає про наступне. Станом на 12.05.2025 сума боргу за Договором становить 401734,61 грн. Позивачу було повторно 12.05.2025 направлено Акт звірки заборгованості за Договором та лист з пропозицією реструктуризації боргу терміном на 6 місяців. Але відповідь ТОВ ТАФ Сервіс від керівництва ТОВ ВІМК не отримано. З огляду на те, що боржник не відмовляється від виконання зобов`язань за Договором №1-131 про постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2019 за спожитий у серпні - вересні 2024 року обсяг електричної енергії, але так як існують об`єктивні обставини неможливості відразу сплатити всю суму боргу, ТОВ ТАФ Сервіс вимушено звернутися до суду із заявою про розстрочку суми боргу. Відповідач посилаючись на ст.331 ГПК України зазначає, що військові дії на території України не сприяють розвитку приватного бізнесу. Окрім того, селище Святомиколаївка, де здійснює господарську діяльність боржник, знаходиться в зоні обстрілів агресора, що також не сприяє розвитку бізнесу та залученню інвестицій. Але навіть в таких умовах ТОВ ТАФ Сервіс за сім місяців планує повністю розрахуватися з ТОВ ВІМК. Загрози банкрутства ТОВ ТАФ Сервіс не існує. Матеріальний стан підприємства дозволяє виконати за сім місяців фінансові зобов`язання перед ТОВ ВІМК. Проведення оплат в рахунок суми боргу в період слухання справи, доводить що ТОВ ТАФ Сервіс може погасити залишок суми боргу в термін, який просить. Посилаючись на ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.73 ГПК України відповідач зазначає, що він частково виконав договірні обов`язки зі сплати боргу, що підтверджується фактичною сплатою коштів на рахунок позивача. При цьому, заявник вказує, що має фінансову спроможність сплачувати заборгованість згідно рішення суду на загальну суму 401734,61 грн, щомісячно рівними платежами по 57390,66 грн протягом 7 місяців. Відповідач стверджує, що не має на меті звільнення від обов`язку зі сплати боргових зобов`язань за умовами Договору №1-131від 10.09.2019 року, а навпаки здійснює пошук шляхів їх виконання та вживає всі залежні від нього заходи щодо належного виконання рішення суду та договірних умов. Розстрочення виконання рішення суду надасть можливість ТОВ ТАФ Сервіс продовжувати здійснювати господарську діяльність в умовах воєнного стану та забезпечувати населення та підприємства України наданням послуг, а також виконувати свої договірні та фінансові зобов`язання.

Позивач проти заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду по даній справі заперечень не надав.

За приписами ч.1 ст.239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Крім того, за приписами ст.331 ГПК України, підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005 по справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції (Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду у даній справі судом прийнято до уваги ступінь вини боржника у виникненні спору.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем 12.05.2025 було направлено позивачу Акт звірки заборгованості за Договором та лист з пропозицією реструктуризації боргу терміном на 6 місяців.

Окрім того, відповідач під час розгляду даної справи здійснив часткові оплати основного боргу.

Судом при розгляді заяви також враховано, що відповідач визнає наявність обов`язку сплати боргу, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання.

При розгляді заяви судом також взято до уваги, що позивачем не спростовано доводів відповідача та не надано суду жодних доказів того, що його фінансовий стан є гіршим за фінансовий стан відповідача.

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що відповідач не уникає від свого обов`язку перед позивачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що зумовило зменшення показників господарської діяльності відповідача, останній не має можливості виконати рішення суду негайно.

Натомість, стягувачем не надано жодних доказів, які підтверджують понесенням ним збитків у зв`язку з несвоєчасним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за спірним договором.

За вказаних обставин, вжиття на даний час органами примусового виконання судових рішень заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до блокування роботи відповідача, утруднить або навіть унеможливить відновлення його господарської діяльності, та виконання в подальшому грошових зобов`язань в тому числі і перед позивачем.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Судом враховано, що за приписами ст.331 ГПК України, розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Оцінивши вказані обставини та проаналізувавши докази, надані відповідачем в обґрунтування своєї позиції, врахувавши інтереси обох сторін, суд вважає, що фінансовий стан відповідача, ступень його вини у несвоєчасному погашенні заборгованості перед позивачем та наявність реальної можливості виконати рішення суду у період відновлення господарської діяльності відповідача, надають суду достатньо підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі на 7 (сім) місяців рівними частинами починаючи з 31 липня 2025 року.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241, 331 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТАФ Сервіс (54003, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Паромний спуск, буд.1-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІМК (54002, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Мала Морська, буд.108/5, оф.526, ) 401734,61 грн основного боргу.

3. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.05.2025 у справі №915/1562/24 протягом 7 (семи) місяців рівними платежами згідно наступного графіка:

- до 31.07.2025 - 57390,65 грн;

- до 31.08.2025 - 57390,66 грн;

- до 30.09.2025 - 57390,66 грн;

- до 31.10.2025 - 57390,66 грн;

- до 31.11.2025 - 57390,66 грн;

- до 30.12.2025 - 57390,66 грн;

- до 31.01.2026 - 57390,66 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТАФ Сервіс (54003, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Паромний спуск, буд.1-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІМК (54002, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Мала Морська, буд.108/5, оф.526, ) 4820,62 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19.06.2025.

Суддя М.В.Мавродієва