ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.06.2025 Справа № 914/812/25
Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Григорчук Н.В., розглянув матеріали заяви
про прийняття додаткового рішення у справі №914/812/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комеррент», м. Івано-Франківськ
до відповідача: російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації
про стягнення 177 154 593,37 грн
за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/812/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комеррент», м. Івано-Франківськ до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення 177 154 593,37 грн.
12/05.2025 Господарським судом Львівської області у справі №914/812/25 винесено рішення, яким стягнуто з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комеррент» збитки у розмірі 4 267 777,57 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України у гривневому еквіваленті становить 177 154 593,37 грн). Також стягнуто з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 059 800,00 грн
15.05.2025 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 100 000,00 грн.
Ухвалою суду від 27.05.2025 розгляд заяву про відшкодування витрат на правову допомогу було призначено на 29.05.2025.
Ухвалою суду від 29.05.2025 розгляд заяви було відкладено на 19.06.2025.
Сторони явки повноважних представників в судове засідання 19.06.2025 не забезпечили.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн надано копії ордеру серії ВС №1355140 від 17.03.2025, договору №03/03 про надання правової допомоги від 03.03.2025, додаткової угоди від 04.03.2025, акту здачі-приймання наданої правової допомоги від 12.05.2025 на суму 100 000,00 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн є співмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме адвокатом позивача складалися документи як по суті справи, так і з процесуальних питань, адвокат брав участь у судових засіданнях.
За наявності інших доказів надання послуг, зокрема, підписаного сторонами акту наданих послуг, сам факт неоплати таких послуг або подання неналежних доказів оплати, не може бути підставою для відмови у розподілі таких витрат між сторонами за результатами розгляду справи.
Такої ж правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22 (п. 108 постанови).
З огляду на викладене, керуючись 126, 129, 244 ГПК України, суд
2. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення складено 25.06.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.