ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4368/23(916/2364/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.

дослідивши матеріали позовної заяви (вх. №2418/25 від 16.06.2025 р.) ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 20; ) арбітражного керуючого Драгун Ірини Іванівни (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 34/14; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача Усатівської територіальної громади (67633, Одеська обл., Одеський р-н, с. Усатове, пров. Урядовий, буд. 63; ) про визнання права власності на об`єкт нерухомості за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою підготовчого засідання суду від 15.11.2023 р. відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів"; визнано вимоги ОСОБА_1 до ДП ДАК Хліб України ОКХП в сумі 101 591,42 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" строком на 170 календарних днів до 03.05.2024 р.; призначено розпорядником майна боржника ДП ДАК Хліб України ОКХП арбітражного керуючого Драгун І.І.

Постановою Господарського суду Одеської області від 12.08.2024 р. визнано банкрутом Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів"; відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 12.08.2025 р.; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Драгун І.І.

Ліквідатор Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражний керуючий Драгун Ірина Іванівна звернулась до господарського суду із позовом (вх. №2418/25 від 16.06.2025 р.) до відповідача Усатівської територіальної громади, у якому просить суд: встановити за Дочірнім підприємством державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" право власності за набувальною давністю на об`єкт нерухомості: виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці загальною площею 7021,3 м2, за адресою: вул. Тиха, буд. 19, с. Набережне, Одеський р-н. Одеська обл. 67672, у складі: будівля охорони (літера А), загальною площею 21,5 м2; нежитлова будівля (літера Б), загальною площею 465,7 м2; будівля вбиральні (літера В), загальною площею 20,5 м2; будівля вагової (літера Г), загальною площею 49,0 м2; будівля трансформаторної (літера Д), загальною площею 6,6 м2; будівля лабораторії (літера Е), загальною площею 36,9 м2; адміністративна будівля (літера Є), загальною площею 239,3 м2, та огорожа (літери №1-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 6 ст. 12 ГПК України передбачено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Ч.ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України встановлено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, зокрема, у позовній заяві.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Перевіривши матеріали позовної заяви ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун Ірина Іванівна, господарським судом встановлено наступні порушення Господарського процесуального кодексу України.

І. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позов ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун І.І. заявлений до Усатівської територіальної громади (67633, Одеська обл., Одеський р-н, с. Усатове, пров. Урядовий, буд. 63; ).

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно відповіді №1487544 від 17.06.2025 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованої на запит судді Грабован Л.І., судом встановлено, що за ідентифікаційним кодом юридичної особи №04377888 зареєстрована Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області (організаційно-правова форма юридичної особи орган місцевого самоврядування), з урахуванням чого суд дійшов висновку про невірне зазначення позивачем найменування відповідача при поданні позову.

Таким чином, суд зобов`язує ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун І.І. усунути вказані недоліки шляхом зазначення повного та правильного найменування юридичної особи Відповідача.

ІІ. Як на підставу подання позовної заяви до господарського суду арбітражний керуючий Драгун І.І. зазначила, що Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" до 1991 року збудував об`єкт нерухомості (предмет позову) за власні кошти, отримавши на це дозвіл Августівської сільської ради на оформлення земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт нерухомості, але на жаль, через відсутність грошових коштів ДП ДАК "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" не зміг своєчасно оформити право власності на об`єкт нерухомості та земельну ділянку під ним, однак доказів викладених у позові обставин суду не надано.

Ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, суд зобов`язує ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун І.І. усунути вказані недоліки, шляхом надання належним чином засвідчених копій документів на які позивач посилається у тексті позовної заяви та на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.

ІІІ. У позовній заяві (вх. №2418/25 від 16.06.2025 р.) відсутні відомості щодо ціни позову, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України.

П. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі № 910/13737/19).

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Водночас у пункті 57 зазначеної вище постанови Великою Палатою Верховного Суду викладено правовий висновок, згідно з яким до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. У позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Предметом даного позову є встановлення за Дочірнім підприємством державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" права власності за набувальною давністю на об`єкт нерухомості, а саме: виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці загальною площею 7021,3 м2, за адресою: вул. Тиха, буд. 19, с. Набережне, Одеський р-н. Одеська обл. 67672, у складі: будівля охорони (літера А), загальною площею 21,5 м2; нежитлова будівля (літера Б), загальною площею 465,7 м2; будівля вбиральні (літера В), загальною площею 20,5 м2; будівля вагової (літера Г), загальною площею 49,0 м2; будівля трансформаторної (літера Д), загальною площею 6,6 м2; будівля лабораторії (літера Е), загальною площею 36,9 м2; адміністративна будівля (літера Є), загальною площею 239,3 м2, та огорожа (літери №1-8).

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Крім того, зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому господарський суд зазначає, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ГПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Таким чином, суд зобов`язує ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун І.І. усунути вказані недоліки, шляхом зазначення ціни позову.

IV. Позивачем не надано суду доказів оплати судового збору за подання вказаної позовної заяви до господарського суду, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

П. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору, господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021р. у справі №905/1818/19.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України „Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

П.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, як було зазначено судом, ліквідатором Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражним керуючим Драгун І.І. не визначено ціну даного позову.

Таким чином, позивачу необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, звіт про оцінку майна, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та сплатити його в розмірі 1,5% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності.

V. До позовної заяви, позивачем надано суду не засвідчені належним чином копії документів, а саме фотокопії:

- технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці загальною площею 7021,3 м2. за адресою: вул. Тиха, буд. 19, с. Набережне, Одеський р-н. Одеська обл. 67672;

- статуту Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів";

- інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно позивача.

01.09.2021 р. набрав чинності Національний стандарт України ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів", прийнятий наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 р.

Відповідно до п. 5.26 вказаного стандарту, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Згідно положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази у вигляді документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Господарським судом встановлено, що надані позивачем фотокопії документів не засвідчені належним чином, не містять відбитку печатки/підпису «Копія», «Згідно з оригіналом» або печатки «Для копій».

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви надано незасвідчені належним чином копії додатків, чим порушено порядок надання доказів.

Таким чином, суд зобов`язує ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун І.І. усунути вказані недоліки, шляхом надання належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частиною 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що у позовній заяві (вх. №2418/25 від 16.06.2025 р.) невірно зазначено найменування Відповідача; відсутні відомості щодо ціни заявленого позову; відсутні докази сплати судового збору за подання позовної заяви та не надано суду належним чином засвідчених копій документів/доказів, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, суд залишає позовну заяву ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун Ірини Іванівни без руху.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. №2418/25 від 16.06.2025 р.) ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун Ірини Іванівни до відповідача Усатівської територіальної громади (67633, Одеська обл., Одеський р-н, с. Усатове, пров. Урядовий, буд. 63; ) про визнання права власності на об`єкт нерухомості за набувальною давністю, подану в межах справи №916/4368/23 про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" залишити без руху.

3. Зобов`язати ліквідатора Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун Ірину Іванівну у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати заяву про усунення недоліків, у якій зазначити: 1) повне та правильне найменування юридичної особи Відповідача; 2) ціну позову, та до якої мають бути додані:

- докази сплати судового збору за подання позовної заяви, у відповідності до Закону України „Про судовий збір;

- належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви та копії документів, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.

3. Роз`яснити ліквідатору Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражному керуючому Драгун Ірині Іванівні, що за змістом ч. 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 17 червня 2025 року у відповідності до ч.2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ліквідатора ДП ДАК "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого Драгун І.І.

Суддя Л.І. Грабован