ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Справа № 910/7628/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 (повний текст рішення складено та підписано 03.02.2025) (суддя Шкурдова Л.М.)

у справі № 910/7628/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медикал Сервіс-2"

про стягнення 154 853,20 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медикал Сервіс-2" (відповідач) про стягнення 154 853,20 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором суборенди від 04.11.2021 № 04/11-1/СО в частині компенсації вартості комунальних та експлуатаційних послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/7628/24 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медикал Сервіс-2" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" 22 211,76 грн заборгованості, 347,46 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що частина витрат, зазначених позивачем у рахунках на оплату, зокрема, компенсація за оренду землі, за послугу інтернету, за послугу пультової охорони приміщення, не є комунальними витратами чи витратами на утримання будівлі, відтак, у відповідача відсутній обов`язок з їх оплати. Доказів понесення витрат на "роботу по обслуговуванню приміщення" як власником будівлі, так і позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка", до матеріалів справи також не надано. Крім того, позивачем не визначено, які саме комунальні чи експлуатаційні витрати є роботами по обслуговуванню приміщення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/7628/24, Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови в задоволенні вимог в розмірі 132 641,44 грн як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 609, 629, 653 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та прийняти нове, яким позовні вимоги в зазначеній частині задовольнити.

Зокрема, скаржник зазначає, що договором суборенди передбачено, що усі витрати на утримання будівлі, які поніс суборендодавець, а суборендар фактично спожив, компенсуються останнім.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/7628/24; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Позиції учасників справи

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що акти наданих послуг/виконаних робіт відносно компенсації вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат за договором суборенди відсутні. Позивач направляв відповідачу вимоги щодо компенсації комунальних послуг і експлуатаційних витрат із різними сумами, які суттєво відрізнялись одна від одної.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення у даній справі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору суборенди (піднайму) № 04/11-1/СО від 04.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" (суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медикал Сервіс-2" (суборендар) (далі - договір, договір суборенди), суборендарю передано в тимчасове користування - суборенду (піднайм) нежитлове приміщення, визначене в цьому договорі, за плату та на обумовлений строк.

Згідно з п. 1.2 договору суборендодавець передає в суборенду суборендарю нежитлове приміщення, що складається з приміщення загальною площею 215,00 м2 на 1-ому поверсі корпусу А майнового комплексу за адресою: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 38 (надалі - приміщення). Суборендодавець користується приміщенням на підставі договору найму (оренди) № 04/11-1/СО від 04.11.2021.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що приміщення передається суборендодавцем і приймається в суборенду суборендарем на умовах сплати останнім суборендодавцю плати за користування приміщенням (суборендної плати).

За положеннями п. 2.9 договору, окрім суборендної плати, суборендар сплачує суборендодавцю компенсацію витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі. Витрати суборендодавця на здійснення комунальних платежів та експлуатаційні витрати на утримання будівлі компенсуються суборендарем із розрахунку множення загальних місячних витрат суборендодавця по сплаті платежів за комунальні послуги та експлуатаційні послуги на частку, зайняту суборендарем в будівлі. Суборендар щомісячно сплачує компенсацію витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі на підставі окремих рахунків суборендодавця, протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідного рахунку.

Згідно з п. 2.12 договору не пізніше 15 числа наступного місяця після розрахункового періоду, суборендодавець надає суборендарю для підписання акт наданих послуг за такий період, в 2-х примірниках, із зазначенням в ньому відповідних сум. Підписаний сторонами акт наданих послуг підтверджує належне виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Пунктом 2.15 договору встановлено, що після закінчення строку дії договору, його розірвання з ініціативи суборендаря, або у випадку відмови суборендаря від суборенди приміщень відповідно до умов цього договору, суборендна плата та інші платежі, передбачені договором, сплачуються по день фактичної здачі приміщень суборендодавцю згідно з актом приймання-передачі, у зв`язку із чим договір буде чинним у частині виконання суборендарем зазначених зобов`язань по поверненню суборендодавцю приміщення за актом та оплаті зазначених платежів до виконання цих зобов`язань.

Згідно з п. 3.1 договору строк суборенди починається з дати підписання сторонами договору та закінчується, якщо він не буде продовжений чи достроково розірваний, о 23:59 03.10.2024. Строк суборенди може бути продовжений шляхом укладання нового договору або додаткової угоди до цього договору.

Пунктами 9.1, 9.2 договору погоджено, що договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріпленням печатками сторін (за наявності останніх) та діє протягом строку суборенди, встановленого п. 3.1 договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишилися невиконаними. Даний договір може бути розірваний за згодою сторін. З ініціативи однієї зі сторін договір може бути достроково розірваний у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до акта приймання-передачі приміщення в суборенду від 04.11.2021 суборендодавець передав, а суборендар прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, що складається з приміщення загальною площею 215,00 м2 на 1-му поверсі корпусу "А" майнового комплексу за адресою: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 38.

Додатковою угодою № 01072022/1 від 01.07.2022 до договору суборенди (піднайму) № 04/11-1/СО від 04.11.2021 п. 1.2 договору викладено в новій редакції, відповідно до якої суборендодавець передає в суборенду суборендарю нежитлове приміщення, що складається з приміщення загальною площею 115,00 кв.м на 1-му поверсі корпусу А майнового комплексу за адресою: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 38. Суборендодавець користується приміщенням на підставі договору найму (оренди) № 04/11-1/СО від 04.11.2021; п. 2.9 договору викладено такій редакції: окрім суборендної плати, суборендар сплачує суборендодавцю компенсацію витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі. Витрати суборендодавця на здійснення комунальних платежів та експлуатаційні витрати на утримання будівлі компенсуються суборендарем за фактично спожиті комунальні послуги. Суборендар щомісячно сплачує компенсацію витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі на підставі окремих рахунків суборендодавця, протягом 5-и банківських днів з моменту отримання відповідного рахунка.

Позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 29-01/24 від 29.01.2024, в якій зазначив, що станом на 29.01.2024 суборендодавець не отримав жодного платежу компенсації витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі за листопад та грудень 2023 року. До вказаної претензії позивач долучив відповідні рахунки на оплату та акти наданих послуг.

Листом за вих. № 161 від 01.02.2024 відповідач повідомив позивачу, що не погоджується з розміром нарахованої вартості послуг за актами надання послуг № 34 від 30.11.2023 та № 47 від 31.12.2023 стосовно здійснення суборендарем компенсації комунальних витрат згідно з договором суборенди за листопад та грудень 2023 року відповідно, та просив суборендодавця надати обґрунтований розрахунок відповідних сум.

Також, відповідач направив позивачу відповідь за вих. № 163 від 06.02.2024 на претензію Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" за вих. № 29-01/24 від 29.01.2024, в якій просив суборендодавця надати чіткий розрахунок (розшифровку) вартості компенсації комунальних платежів та компенсації витрат на утримання будівлі за листопад та грудень 2023 року, здійснити перерахунок розміру вартості компенсації комунальних платежів і компенсації витрат на утримання будівлі за січень 2024 року, з наданням відповідних оновлених рахунків на оплату, виходячи з фактичної кількості днів користування суборендарем приміщенням. Крім того, відповідач запропонував позивачу розірвати договір.

Листом-повідомленням за вих. № 20-02/24 від 20.02.2024 позивач зазначив про прийняття пропозиції про розірвання договору суборенди (піднайму) № 04/11-1/СО від 04.11.2021 з 30.01.2024, а також зазначив, що у відповідача наявна заборгованість, зокрема, зі сплати комунальних платежів та компенсації витрат на утримання будівлі за листопад 2023 року в розмірі 16 063,00 грн, за грудень 2023 року - в розмірі 16 674,66 грн та за січень 2024 року - в розмірі 20 039,42 грн. До вказаного листа позивач долучив копії рахунків на оплату за листопад-грудень 2023 року та січень 2024 року та копії актів наданих послуг за листопад-грудень 2023 року та січень 2024 року.

У відповіді за вих. № 180 від 26.02.2024 на лист-повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" за вих. № 20-02/24 від 20.02.2024 відповідач зазначив, що розмір вартості компенсації комунальних витрат за листопад-грудень 2023 року та січень 2024 року суттєво відрізняється від розміру вартості компенсації комунальних витрат за попередні періоди 2022 та 2023 року. Також, відповідач повторно просив позивача надати копії документів, якими підтверджуються заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" суми в рахунках на компенсацію комунальних витрат, які фактично були спожиті Товариством з обмеженою відповідальністю "Медикал Сервіс-2" у листопаді 2023 року, грудні 2023 року та січні 2024 року.

Листом за вих. № 28-02/24 від 28.02.2024 позивач зазначив відповідачу, що надання суборендарю копій документів (рахунки підрядних організацій та постачальників відповідних комунальних послуг) не передбачено умовами договору найму (оренди) № 25/10-101/А від 25.10.2021, згідно з яким суборендодавець використовує нежитлове приміщення. Також позивач повторно просив відповідача здійснити оплату заборгованості.

Звертаючись із позовом у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" послалось на те, що ним проведено звірку розрахунків між ним та відповідачем у частині сплати компенсації за спожиті комунальні послуги в порядку, передбаченому п. 2.9 договору. Так, відповідно до умов договору, із січня 2022 року по червень 2022 року включно суборендар займав площу в розмірі 215,00 кв.м, тобто 100 % площі, яка орендувалася суборендодавцем відповідно до умов договору найму (оренди) № 25/10-101/А від 25.10.2021. З урахуванням положень п. 2.9 договору суборенди, суборендар повинен компенсувати усю вартість (100 %) комунальних послуг займаного приміщення. Починаючи з липня 2022 року, суборендар займав площу в розмірі 115,00 кв.м, тобто 53,48 % від загальної площі приміщення. Враховуючи наведене, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість із компенсації вартості комунальних послуг за період із січня 2022 року по січень 2024 року в загальному розмірі 154 853,20 грн.

23.05.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 22.05.2024 про сплату 154 853,20 грн заборгованості, у тому числі за період із січня 2022 року по жовтень 2023 року, яка залишилась без задоволення, що і стало підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" з позовом у даній справі.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких документів, якими підтверджуються заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" суми в рахунках на компенсацію комунальних витрат, які фактично були спожиті відповідачем.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 ЦК України та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Згідно із ч. 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За положеннями ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

У статті 762 ЦК України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначається відповідно до Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем виставлено відповідачу рахунки за листопад-грудень 2023 року та січень 2024 року на компенсацію комунальних витрат за вивіз сміття, за воду, за електроенергію, за тепло, за оренду землі, за спостереження за системою пожежної сигналізації, за роботу по обслуговуванню приміщення, за послугу інтернету, за послугу пультової охорони приміщення.

Як обґрунтовано враховано судом, у даному випадку частина витрат, зазначених позивачем у рахунках на оплату, зокрема, компенсація за оренду землі, за послугу інтернету, за послугу пультової охорони приміщення, не є комунальними витратами чи витратами на утримання будівлі, відтак у відповідача відсутній обов`язок з їх оплати. Доказів понесення витрат на "роботу по обслуговуванню приміщення" як власником будівлі, так і позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" до матеріалів справи також не надано. Крім того, позивачем не визначено, які саме комунальні чи експлуатаційні витрати є роботами по обслуговуванню приміщення.

Також, судом встановлено, що до 30.06.2022 витрати суборендодавця на здійснення комунальних платежів та експлуатаційні витрати на утримання будівлі компенсувалися суборендарем із розрахунку множення загальних місячних витрат суборендодавця зі сплати платежів за комунальні послуги та експлуатаційні послуги на частку, зайняту суборендарем у будівлі, а з 01.07.2022 витрати суборендодавця на здійснення комунальних платежів та експлуатаційні витрати на утримання будівлі компенсувалися суборендарем за фактично спожиті комунальні послуги.

При цьому судом взято до уваги, що належних доказів на підтвердження фактичного споживання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Медикал Сервіс-2" у заявленому Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" розмірі, останнє суду не надало, як і деталізованого розрахунку.

Так, позивачем до матеріалів справи надано частину первинних бухгалтерських документів на підтвердження понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" як орендарем приміщення площею 215,00 кв.м витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі, що були сплачені позивачем на користь власника будівлі - Приватного акціонерного товариства "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст та селищ України "Укрндіінжпроект".

Відповідно до п. 2.9 договору частину наведених витрат мав би компенсувати позивачу відповідач як суборендар приміщення.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позивачем не надано суду повного тексту договору № 25/10-101/А від 25.10.2021 найму (оренди) приміщення загальною площею 215,00 кв.м на 1-му поверсі корпусу "А" майнового комплексу за адресою: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 38, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст та селищ України "Укрндіінжпроект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка", неможливо встановити порядок оплати позивачем власнику будівлі відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних послуг з утримання будівлі, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення правомірності нарахування позивачем спірних витрат відповідачу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі № 916/770/19, яку враховано судом першої інстанції, під фактичними витратами слід розуміти грошові витрати або використання власних матеріалів і предметів виконавця з повним чи частковим їх споживанням, що здійснюються виконавцем для належного надання послуги. Тягар доведення відповідності понесених витрат, необхідних для виконання договору, лежить на виконавцеві. Виходячи з того, які витрати були понесені виконавцем (у грошовій чи натуральній формі), сторони за узгодженням можуть вирішити питання про відшкодування витрат у формі або грошової компенсації, або повернення речей такого самого роду і якості, відновлення їхніх властивостей. Оцінюючи фактично понесені витрати, слід враховувати тільки ті, які були необхідними для виконання укладеного договору. Жодних інших замовник виконавцеві не сплачує. Не підлягають відшкодуванню прибутки, яких виконавець міг би реально одержати при звичайних умовах, якби в цей час не здійснював виконання договору про надання безоплатних послуг. За умови укладення сторонами договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, орендар має відшкодувати балансоутримувачу суми фактичних витрат, які поніс останній у зв`язку з обслуговуванням та утриманням орендованого майна.

Таким чином, будь-які суми витрат, які не були фактично понесені позивачем та які не підтверджені належними доказами про їх оплату із зазначенням розміру відповідних витрат, не можуть бути покладені на відповідача.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 408056489 від 13.12.2024) - загальна площа будівлі за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 38, становить 7 803,4 кв.м.

З огляду на викладене, виходячи з умов договору суборенди в редакції до 01.07.2022, а також методики розрахунку розміру компенсації витрат на здійснення комунальних платежів та компенсацію витрат на утримання будівлі, що має сплатити відповідач, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що займана до 01.07.2022 відповідачем площа 215,00 кв.м становить 215*100/7803,4 = 2,76 % від загальної площі будівлі, а займана відповідачем з 01.07.2022 та до розірвання договору площа 115,00 кв.м становить 115*100/7803,4 = 1,47 % від загальної площі будівлі.

З урахуванням поданих позивачем до суду копій первинних бухгалтерських документів, якими відображаються відповідні проведені операції, виходячи з методики розрахунку заявленої позивачем до стягнення компенсації комунальних витрат у процентному відношенні від займаної площі будівлі (при цьому, судом враховано, що умовами договору суборенди передбачено іншу методику нарахування розміру компенсації вартості комунальних послуг, а саме - оплаті підлягали фактично спожиті відповідачем комунальні та експлуатаційні послуги, на підтвердження чого сторони мали б підписати відповідні двосторонні акти наданих послуг із зазначенням у них обсягів та вартості спожитих послуг), за листопад 2023 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 865,36 грн, за грудень 2023 року - 8 467,91 грн, за січень 2024 року - 8 878,49 грн, а всього - 22 211,76 грн компенсації вартості комунальних та експлуатаційних послуг.

Отже, правомірним є висновок суду про часткове задоволення позову на суму 22 211,76 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Зірка" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 910/7628/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська