ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"17" червня 2025 р. Справа №27/55(914/1993/24)
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя Панова І.Ю.,
Судді Матущак О.І.,
Скрипчук О.С.
Секретар судового засідання: Фарина Х.І.
представники сторін: не з`явилися;
розглянувши заяву Спільного українсько-німецького підприємства-фірми „Тристалко у формі ТзОВ б/н від 19.05.2025 (вх. №01-05/1507/25 від 20.05.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі №27/55(914/1993/24) (суддя Чорній Л.З.)
за позовом: Спільного українсько-німецького підприємства-фірми Тристалко у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Жовква Львівська обл., Львівський район
до відповідача: Приватного підприємства Рома, м. Рава-Руська, Львівська обл., Львівський район
про стягнення заборгованості за договором оренди майна на суму 1 343 601,12 грн
в межах провадження у справі № 27/55
за заявою: Спільного українсько-німецького підприємства-фірми „Тристалко у формі ТзОВ, м. Жовква Львівської області
про банкрутство Спільного українсько-німецького підприємства-фірми „Тристалко у формі ТзОВ, м. Жовква Львівської області
Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.02.2024 у справі №27/55(914/1993/24) позов задоволено. Присуджено до стягнення з Приватного підприємтсва Рома на користь Спільного українсько-німецького підприємства фірма Тристалко (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) 265 017,14 грн 3 % річних, 1 078 583,98 грн втрат від інфляції та 16 123,22 грн судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства Рома б/н від 23.02.2025 (вх. №01-05/492/25 від 24.02.2025) - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 06.02.2025 у справі №27/55(914/1993/24) - залишено без змін.

19.05.2025 від Спільного українсько-німецького підприємства фірма Тристалко надійшла заява б/н від 20.05.2025 (вх. №01-05/1507/25) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №27/55(914/1993/24) в якій просить стягнути із Приватного підприємства Рома на користь Спільного українсько-німецького підприємства-фірми „Тристалко у формі ТзОВ 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до заяви заявником додано копію договору про надання правової допомоги №4 від 04.01.2021, копію додаткової угоди № 1 від 31.12.2021, копію додаткової угоди № 2 від 30.12.2022, копію додаткової угоди № 3 від 29.12.2023, копію додаткової угоди № 4 від 31.12.2024 копію додатку № 17-А від 27.03.2025 та копію акту про надані послуги № 17-А від 13.05.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2025 призначено розгляд заяви Спільного українсько-німецького підприємства Тристалко у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі №27/55(914/1993/24) на 17.06.2025.

В судовому засіданні 17.06.2025 сторони явку уповноважених представників сторін не забезпечили, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

При винесенні даної постанови колегія суддів виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Згідно із матеріалами справи, представництво інтересів позивача у справі, що розглядалася апеляційним господарським судом здійснювалось адвокатом Квіткіним Ю.М.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до заяви заявником додано копію договору про надання правової допомоги №4 від 04.01.2021, копію додаткової угоди № 1 від 31.12.2021, копію додаткової угоди № 2 від 30.12.2022, копію додаткової угоди № 3 від 29.12.2023, копію додаткової угоди № 4 від 31.12.2024 копію додатку № 17-А від 27.03.2025 та копію акту про надані послуги № 17-А від 13.05.2025.

Колегія суддів зазначає, що представником позивача було заявлено необхідну заяву у відзиві на апеляційну скаргу, вказавши, що у зв`язку із розглядом апеляційної скарги ПП «РОМА» на рішення Господарського суду Львівської області від 06.02.2024 у справі №27/55(914/1993/24) позивач очікує понести витрати на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Окрім цього, у судовому засіданні 25.03.2025 до закінчення судових дебатів представником позивача було зазначено про наявність витрат на професійну правничу допомогу, докази яких будуть надані у встановлений строк після ухвалення рішення у справі.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (Постанова Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020).

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до п.п. 1, 2 Договору про надання прав допомоги №4 від 04.01.2021 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов?язання надавати клієнту правничу допомогу. Зміст, обсяг, вартість правничої допомоги, яка надається клієнту та порядок розрахунків погоджується Сторонами в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно із п. 5 Договору про надання прав допомоги №4 від 04.01.2021 за результатами наданої правничої допомоги Сторони підписують Акти про надані послуги.

Пунктом 6 Договору про надання прав допомоги №4 від 04.01.2021 передбачено, що цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами і діє по 31.12.2021.

В подальшому, Додатковими угодами №1, 2, 3 та 4 було продовжено дію Договору про надання прав допомоги №4 від 04.01.2021 до 31.12.2025.

Пунктом 1 Додатку № 11-А від 05.11.2024 передбачено, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов?язання надавати правничу допомогу у справі № 27/55(914/1993/24) у зв?язку із розглядом Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Приватного підприємства "РОМА" на рішення Господарського суду Львівської області від 06.02.2024. У справі №27/55(914/1993/24), а саме: - підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, інших заяв по сукі справі, заяв з процесуальних питань, клопотань, пояснень, тощо; - участь в судових засіданнях. Загальна вартість правничої допомоги становить 20 000,00 (двадцять тисяч) грн., встановлюється в цілому за правовий супровід справи у Західному апеляційному господарському суді та не залежить від тривалості розгляду справи, кількості судових засідань, у яких взяв участь адвоках та кількості підготовлених адвокатом заяв по суті справи та з процесуальних питань, інших процесуальних документів.

Апеляційний господарський суд зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Поряд з цим судова колегія звертає увагу на те, що у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо судових витрат, судова колегія вважає обґрунтованим розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, оскільки надання послуг адвокатом Квіткіним Ю.М.

Дослідивши обсяг виконаних робіт представником позивача, з надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, а саме відзив на апеляційну скаргу, останній з`ясував, що витрати на правову допомогу є дещо завищеними та неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) саме в суді апеляційної інстанції і не відповідають критерію розумності їх розміру. До таких висновків суд апеляційної інстанції приходить з огляду на те, що дана категорія справ є незначної складності та не потребує значних зусиль чи високої кваліфікації адвоката для її ведення.

Таким чином, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги складність справи та виконані роботи та з огляду на те, що суд апеляційної інстанції вважає завищеним заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу, сума витрат за надання правничої допомоги, визначена Спільним українсько-німецьким підприємством Тристалко у формі Товариства з обмеженою відповідальністю у заяві підлягає зменшенню із заявлених 20 000,00 грн до 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 197, 221, 232, 234, 244, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Спільного українсько-німецького підприємства-фірми „Тристалко у формі ТзОВ б/н від 19.05.2025 (вх. №01-05/1507/25 від 20.05.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути із ПП "РОМА" (80316, Львівська обл., Львівський р-н, м. Рава-Руська, вул. Воїнів УПА, буд. 42 А, ) на користь Спільного українсько-німецького підприємства „Тристалко у формі ТзОВ (80300, Львівська обл., Львівський р-н., м. Жовква, вул. Дорошенка, 17, ) 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Матущак О.І.,

Скрипчук О.С.