ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.06.2025 Справа № 914/459/25
За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор», м.Дніпро
до відповідача-1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького, с.Віжомля, Яворівський район, Львівська область
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Агролайф Корми, с.Давидів, Львівський район, Львівська область
про стягнення 1158181,28грн за договором фінансового лізингу №Л-23/310/1 від 06.11.2023
Суддя Ділай У.І.
Секретар Ю.І.Кохановська
За участі представників:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача 1: не з`явився
Від відповідача 2: не з`явився
03.06.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою від 04.06.2025 судом прийнято заяву та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.06.2025 о 10:00 год.
16.06.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви без участі представника.
Також в канцелярію суду надійшло клопотання відповідача-1 про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги та клопотання про відкладення судового засідання через неможливість забезпечити явку представника.
Відповідач 2 в судове засідання явки представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, доказів на підтвердження поважності причин неявки не повідомив.
Слід зазначити, що ухвалою суду від 04.06.2025 явка повноважних представників в судове засідання 16.06.2025 судом не визнавалась обов`язковою, а була покладена на розсуд сторін.
Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд
02.06.2025 господарським судом прийнято рішення, яким частково задоволено позов.
На підтвердження надання послуг професійної правничої допомоги позивачем надано: копію Договору про надання правової допомоги №02/01/25 від 02.01.2025; Додаткову угоду №2 від 01.02.2025; Акти приймання-передачі наданих послуг №2 від 28.02.2025, №3 від 31.03.2025, №4-1 від 30.04.2025, №5 від 02.06.2025; Рахунки №1 від 28.02.2025, №1 від 31.03.2025, №2 від 30.04.2025, №1 від 02.06.2025; копію платіжних доручень про сплату наданих послуг; копію ордеру від 11.11.2021; копію довіреності в порядку передоручення, виданої на ім`я Пітюренка Євгенія Валерійовича представляти інтереси ТзОВ «Фінансова компанія «Алькор», згенерованою підсистемою «Електронний суд» а також детальний опис робіт (наданих послуг) за договором №02/01/25 від 02.01.2025. До позовної заяви позивач долучив ордер на надання правничої допомоги №1362832 від 21.02.2025, виданий ТзОВ «Фінансова компанія «Алькор» на ім`я Пітюренка Євгенія Валерійовича.
При прийнятті рішення суд виходив із такого.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 2,3 ст. 244 ГПК України).
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви(ч. 4 ст. 244 ГПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).
За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
До матеріалів справи на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу долучено: копію Договору про надання правової допомоги №02/01/25 від 02.01.2025; Додаткову угоду №2 від 01.02.2025; Акти приймання-передачі наданих послуг №2 від 28.02.2025, №3 від 31.03.2025, №4-1 від 30.04.2025, №5 від 02.06.2025; Рахунки №1 від 28.02.2025, №1 від 31.03.2025, №2 від 30.04.2025, №1 від 02.06.2025; копію платіжних доручень про сплату наданих послуг; копію ордеру від 11.11.2021; копію довіреності в порядку передоручення, виданої на ім`я Пітюренка Євгенія Валерійовича представляти інтереси ТзОВ «Фінансова компанія «Алькор», згенерованою підсистемою «Електронний суд» а також детальний опис робіт (наданих послуг) за договором №02/01/25 від 02.01.2025.
Відповідач 2 не заперечив проти поданої позивачем заяви про стягнення судових витрат.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/дії/бездіяльність обох сторін.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Ознайомившись із запереченнями відповідача 1 щодо розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу суд констатує, що окрім твердження про неспівмірність таких витрат (через незначну, на його думку, складність справи та неподання відповідачем додаткових доказів) інших доводів клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не містить, як відсутні і заперечення щодо обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Перевіривши поданий розрахунок в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи та зазначені вимоги відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги задоволені частково, відтак на користь позивача підлягає до стягнення 30 879,10 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись 126, 129, 221, 231, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор» задоволити частково.
4.Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Повне рішення складено 24.06.2025.
Суддя Уляна ДІЛАЙ