ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р. Справа№ 910/11060/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.

за участі представників сторін:

від позивача: Середа В.В.

від відповідача: Нестерова І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 (повний текст рішення складено - 17.01.2025)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025

у справі № 910/11060/24 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 14 225 525,74 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 14 225 525,74 грн.

У подальшому, позивач звернувся із заявою від 11.11.2024 про зменшення розміру позовних вимог, якою зменшено розмір заявлених до стягнення збитків внаслідок інфляції на 1 712 496,13 грн. до 7 621 651,68 грн., в іншій частині (3 % річних) вимоги не змінено.

Отже, після зміни предмету ціна позову зменшилась до 13 092 289,70 грн.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним і відповідачем договору про участь у балансуючому ринку (ідентифікатор договору №0421-41013, дата акцептування 27 травня 2019 р.) відповідач не оплатив передану йому протягом жовтня 2022-січня 2023 років електричну енергію, заборгувавши 247 152 979,06 грн. Для її стягнення він звернувся в суд з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/3269/23, провадження у справі в частині вимог про стягнення 20379297,41 грн закрито, стягнуто з відповідача на його користь 219249768,29 грн боргу, 1195646,60 грн. 3% річних, 2057262,93 грн. інфляційних втрат нарахованих за період прострочення до 01.03.2023, 905911,19 грн судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2023 вищевказане рішення суду скасовано в частині стягнення 54989717,98 грн. основного боргу та закрито провадження в цій частині, в решті - залишено без змін.

Посилаючись на прострочення відповідачем сплати належних за продану електричну енергію грошових коштів й після 01.03.2023, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідача на свою користь 7621651,68 грн. збитків внаслідок інфляції, а також 5470638,02 грн три проценти річних з простроченої суми за період прострочення 2 березня 2023-5 січня 2024 років.

1.2. короткий зміст оскаржуваних рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11060/24 позов Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» 7 621 651,68 грн. збитки внаслідок інфляції за час прострочення, 5 470 638,02 грн. три проценти річних з простроченої суми, 170 706,31 грн. витрат по оплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідач прострочив оплату за договором, а тому з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 7621651,68 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 5470638,02 грн. три проценти річних з простроченої суми за період прострочення 02.03.2023-05.01.2024. При цьому, судом визнано безпідставними заперечення відповідача щодо розміру заявлених вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24 заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд першої інстанції, виходячи з характеру спору, складності справи, обсягу наданих позивачу по справі адвокатом послуг (підготовка матеріалів та написання позовної заяви, участі адвоката у судових засіданнях), поведінки позивача, який протягом розгляду справи неодноразово змінював свої вимоги, що зумовлювало проведення додаткових судових засідань, а також розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 25000 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 по справі №910/11060/24 скасувати та ухвалити нове рішення у справі №910/11060/24, яким відмовити позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати додаткове рішення від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24 в частині задоволення.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11060/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/11060/24.

20.02.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11060/24 - залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 03.03.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у судовій справі № 910/11060/24 передано раніше визначеному автоматизованою системою складу колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

10.03.2025 через систему «Електронний суд» від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з доказами доплати судового збору та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11060/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 поновлено Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11060/24 та відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11060/24 за вказаною апеляційною скаргою, розгляд якої призначено на 26.03.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11060/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025. Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24. Розгляд апеляційних скарг призначено на 26.03.2025.

24.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» надійшли відзиви на апеляційні скарги відповідача.

26.03.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.05.2025.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги

2.2.1. З оскаржуваним рішенням суду від 15.01.2025 відповідач не погоджується та вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції:

- не досліджено/не виконано перевірку розрахунку інфляційних втрат, 3% річних;

- не перевірено періоди розрахунку інфляційних втрат, 3% річних;

- не перевірено базу нарахування (суму боргу) у кожному періоді нарахування розрахунку інфляційних втрат, 3% річних;

- не надано правової оцінки доводам Відповідача.

2.2.2. Доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду зводяться до наступного:

- об`єм наданих послуг не визначений і не підтверджений;

- підтвердження оплати послуг не надано, воно фактично не відбулося;

- вартість наданих послуг значно завищена, а об`єктивна вартість має виходити з наступного: кількість редакцій одної і тої самої позовної заяви (доопрацювання/доповнення/виправлення) двома адвокатам (КОСТРЕЦЬ, ЗЕКУНОВ) не може перевищувати 10 000,00 грн.; - тривалість судових засідань (15-20 хв.) та мінімальні пояснення надані представниками не можуть перевищувати вартість 1 000,00 грн. за одне засідання.

На переконання скаржника, об`єктивна вартість наданої правової допомоги, враховуючи вищезазначене не може перевищувати 15 000,00 грн, однак оскільки не надано достатніх і належних доказів на підтвердження надання правової допомоги, заява про стягнення витрат на професійну правову допомогу не підлягає задоволенню.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача на рішення суду, у якому він просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що апелянт не заперечує ні проти суми боргу, на яку Позивач нарахував індекс інфляції і 3% річних, ні проти сум, які були враховані як суми часткового погашення боргу, ні проти правильності методологічного та арифметичного розрахунку наданого Позивачем, а також апелянт не наводить власного контррозрахунку індексу інфляції і 3% річних. Тобто, правильність розрахунку 3% річних та інфляційних втрат відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано, а тому в апеляційній скарзі не підтверджено незаконність і необґрунтованість рішення.

2.3.2. У поданому відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду позивач, заперечуючи проти доводів відповідача, зазначає, що факт надання послуг підтверджується підписаним сторонами Звітом наданих послуг, що передбачено пунктом 1.6. Додаткової угоди № 10-8/10/3 від 08.10.2024 до Договору, а відшкодування витрат на правничу допомогу не залежить від фактичної оплати наданих послуг.

Позивач вважає, що апеляційна скарга відповідача не місить підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а тому просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду - без змін.

2.4. явка в судове засідання

У судове засідання 28.05.2025 з`явилися представники учасників справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційних скарг та просив суд відмовити в їх задоволенні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Господарським судом міста Києва розглядався позов Акціонерного товариства «ДТЕК до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 247 152 979,06 грн заборгованості за Договором про участь у балансуючому ринку (ідентифікатор Договору №0421-41013, дата акцептування 27.05.2019), 1 454 703,36 грн пені, 1 195 646,60 грн 3 % річних, 2 057 262,93 грн інфляційних втрат та 939 400,00 грн судового збору. Також відповідачем було заявлено зустрічний позов про надання тлумачення пунктів 4.1. та п. 4.2 Договору.

Позовні вимоги за вказаним позовом обґрунтовані тим, що відповідач за первісним позовом в порушення умов Договору не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати отриманої від позивача за первісним позовом балансуючої електричної енергії, внаслідок чого станом на 01.03.2023 у відповідача за первісним позовом утворилась заборгованість перед позивачем за первісним позовом у розмірі 247 152 979,06 грн. Крім того, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом 1 454 703,36 грн пені на підставі п. 7.1. Договору, 1 195 646,60 грн 3 % річних та 2 057 262,93 грн інфляційних втрат згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України за період з жовтня 2022 року по січень 2023 року.

Господарський суд міста Києва рішенням від 01.08.2023 у справі №910/3269/23 закрив провадження щодо стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом заборгованості у розмірі 20 379 297,41 грн; задовольнив частково первісний позов; стягнув з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом суму основного боргу у розмірі 219 249 768,29 грн, суму 3% річних в розмірі 1 195 646,60 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 2 057 262,93 грн та суму судового збору в розмірі 905 911,19 грн; в іншій частині первісного позову відмовив; у задоволенні зустрічного позову відмовив повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі №910/3269/23 скасовано в частині стягнення 54989717,98 грн. основного боргу та закрито провадження в цій частині, в решті вказане рішення суду залишено без змін.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права

3.2.1. Щодо рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025.

АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» є виробником електричної енергії на підставі ліцензії, виданої згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП, Регулятор).

27.05.2019 ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» було повідомлено Позивача про акцептування заяви останнього про приєднання до умов Договору про участь у балансуючому ринку та долучено до реєстру постачальників послуг з балансування. Ідентифікатор Договору №0421-41013, дата акцептування 27.05.2019.

Відповідно до п. 1.2. Типового договору про участь у балансуючому ринку (надалі - Договір) за цим Договором ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

Згідно з п. 4.1. Договору виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку.

Відповідно до абзацу 3 п. 7.2.1 Правил ринку, постачальник послуг з балансування (Позивач) надсилає адміністратору розрахунків (Відповідач) платіжний документ (рахунок) із зазначенням суми, що повинна бути сплачена за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

Відповідно до п. 7.7.4 Правил ринку, оплата платіжного документу на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунку.

У межах виконання договірних зобов`язань, Позивач протягом жовтня 2022 - січня 2023 здійснив продаж Відповідачу балансуючої енергії загальною вартістю 251 933 024,01 грн та направив відповідні рахунки на її оплату на електрону адресу Відповідача.

Оскільки відповідачем не було сплачено у повному обсязі вартість поставленої йому позивачем електричної енергії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом - справа №910/3269/23, у межах якої були встановлені відповідні обставини щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Звернувшись з даним позовом, позивач стверджує, що оскільки ним у межах судової справи № 910/3269/23 нараховано та заявлено до стягнення 3% річних по 01.03.2023 та інфляційні втрати по лютий місяць 2023 на суму боргу 247 152 979,06 грн., а заборгованість почала поетапно частково зменшуватись на підставі оплат відповідача лише з 31.05.2023, позивач має право нарахувати 3% річних та інфляційні втрати за увесь період прострочення сплати заборгованості за Договором про участь у балансуючому ринку (ідентифікатор Договору №0421-41013, дата акцептування 27.05.2019)

Отже, в межах даного позову позивач на підставі ст. 625 ЦК України нараховує 3 % річних за період прострочення сплати заборгованості за Договором, а саме за період з 28.02.2023 по 05.01.2024, та інфляційні втрати за період з 01.02.2023 по 05.01.2024.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач прострочив оплату переданої йому позивачем протягом жовтня 2022-січня 2023 років електричної енергії за договором про участь у балансуючому ринку (ідентифікатор договору №0421-41013, дата акцептування 27.05.2019), укладеного між сторонами, у розмірі 247152979,06 грн.

Вказані обставини підтверджуються рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2023, постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2023 у справі № 910/3269/23 за участю сторін у справі.

У силу вимог ст. 75 ГПК України зазначені обставини не потребують повторного доказування.

Предметом розгляду справи № 910/3269/23 були також вимоги позивача про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання за період до 01.03.2023.

У матеріалах справи наявні платіжні інструкції №№ 1015 від 27 липня 2023 р., 1017 від 24 липня 2023 р., 1025 від 19 липня 2023 р., 1015 від 14 липня 2023 р., 1015 від 11 липня 2023 р., 23712G15 від 12 липня 2023 р., 23717 G15 від 17 липня 2023 р., 23720G18 від 20 липня 2023 р., 23725 G15 від 25 липня 2023 р., 23728G15 віл 28 липня 2023 р., 1000 від 10 липня 2023 р., 1015 від 26 липня 2023 р., 1015 від 21 липня 2023 р., 1015 від 18 липня 2023 р., 1015 від 13 липня 2023 р., довідкою № КІЕ-07.8/3680 від 20 серпня 2024 р. з яких у сукупності з іншими доказами вбачається, що виконання вказаного судового рішення було здійснено відповідачем упродовж 31.05.2023 - 05.01.2024.

За викладених обставин, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що позивач набув права вимагати від відповідача сплати сум за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.03.2023 до 05.01.2024.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегією суддів перевірено розрахунки позивача заявлених вимог та встановлено, що вони є арифметично правильними та здійснені з дотриманням вимог чинного законодавства, водночас як вказане відповідачем не спростовано.

Таким чином, за обґрунтованим висновком суду першої інстанції враховуючи, що відповідач прострочив оплату за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 7621651,68 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення та 5470638,02 грн три проценти річних з простроченої суми за період прострочення 02.03.2023 - 05.01.2024.

3.2.2. Щодо додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025.

За результатами розгляду даної справи позивач у відповідній заяві просив покласти на відповідача 150 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Колегією суддів перевірено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем на підтвердження понесення заявлених витрат на правничу допомогу в розмірі 150 000,00 грн було додано:

- договір №1350-ДЭ про надання правової допомоги від 05.05.2019;

- додаткові угоди №2 від 27.12.2019, №5 від 30.12.2020, №10 від 29.12.2023, №10-3/09 від 05.09.2024, №10-8/10/3 від 08.10.2024, б/н від 28.12.2022,б/н від 30.12.2012 до договору №1350-ДЭ про надання правової допомоги від 05.05.2019;

- звіт наданих послуг №4 від 16.01.2025 за договором про надання правової допомоги №1350-ДЭ від 05.05.2019.

Відповідно до звіту наданих послуг №4 від 16.01.2025 за договором про надання правової допомоги №1350-ДЭ від 05.05.2019 адвокатом надано послуги з правничої допомоги під час розгляду справи №910/11060/24 в Господарському суді міста Києва, а саме:

- підготовка позовної заяви, розрахунку 3% річних, інфляційних втрат та подання до суду, кількість годин - 4, вартість послуги - 40 000,00 грн;

- юридичний аналіз клопотання про призначення судової економічної експертизи від 07.10.2024 та підготовка і подання заперечення на клопотання про призначення економічної експертизи від 14.10.2024, кількість годин - 2, вартість послуги - 20 000,00 грн;

- підготовка заяви про збільшення розміру позовних вимог та подання її до суду 23.10.2024, кількість годин - 1, вартість послуги - 10 000,00 грн;

- підготовка заяви про зменшення розміру позовних вимог, що включає пояснення щодо періоду нарахування інфляційних і процентів, а також оплати боргу та подання заяви про зменшення розміру позовних вимог до суду 10.11.2024, кількість годин - 3, вартість послуги - 30 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 29.10.2024, кількість годин - 1, вартість послуги - 10 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 12.11.2024, кількість годин - 1, вартість послуги - 10 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 27.11.2024, кількість годин - 1, вартість послуги - 10 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 11.12.2024, кількість годин - 1, вартість послуги - 10 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 15.01.2025, кількість годин - 1, вартість послуги - 10 000,00 грн;

Всього - 150 000,00 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши характер спору, складність справи, обсяг наданих позивачу по справі адвокатом послуг (підготовка матеріалів та написання позовної заяви, участі адвоката у судових засіданнях), поведінку позивача, який протягом розгляду справи неодноразово змінював свої вимоги, що зумовлювало проведення додаткових судових засідань, а також розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 25000 грн.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи учасників справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо покладення на відповідача витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн, вважаючи такий розмір справедливим, натомість як заявлений розмір витрат 150 000,00 грн на переконання суду апеляційної інстанції не відповідає критерію розумності та пропорційності.

Судова колегія, оцінюючи доводи відповідача щодо наявності в матеріалах справи доказів оплати заявлених послуг враховує, що відповідно до усталеної судової практики судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено (аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Також судова колегія погоджується з розподілом судових витрат позивача на правничу допомогу, а саме - із задоволенням таких витрат частково у розмірі 25 000,00 грн, натомість як у решті заяви судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Стороною в договорі про надання правової допомоги є Адвокатське бюро. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова ОП КГС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегією суддів встановлено, що при вирішенні спору судом першої інстанції була надана належна оцінка доводам сторін та всебічно досліджено докази, як окремо, так і в їх сукупності, а тому доводи скаржника про неповне з`ясування судом обставин справи, зокрема щодо розрахунків заявлених вимог, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими.

Доводи відповідача, що стосуються недоведеності витрат позивача на правничу допомогу є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, разом з тим, судом першої інстанції було враховано заперечення відповідача щодо співмірності таких витрат, що знайшло своє відображення в оскаржуваному додатковому рішенні суду.

Усі інші доводи та міркування сторін судом апеляційної інстанції враховано, однак вони не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення та додаткове рішення суду прийняті у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав для їх скасування чи зміни не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24 підлягають залишенню без змін.

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24 задоволенню не підлягають.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/11060/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11060/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2025.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко