ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025м. ДніпроСправа № 904/1145/25
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський лакофарбовий завод «Спектр» м. Кам`янське

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» м. Дніпро

про стягнення 3% річних у розмірі 6288грн68коп, інфляційних втрат у розмірі 25131грн41коп

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський лакофарбовий завод «Спектр» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» з позовом про стягнення 3% річних в розмірі 6288грн68коп та інфляційних втрат в розмірі 25131грн41коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого товару, одержаного на підставі договору від 02.04.2024 №150424/01.

Позивач вказав, що поставив відповідачу товар на суму 1071839грн04коп за видатковою накладною від 18.04.2024 №ВН-0418/01. Товар мав бути оплачений в строк до 03.05.2024.

Позивач повідомив, що фактично повна вартість товару була сплачена 07.11.2024 платіжними дорученнями від 10.05.2024 № на суму 27000грн, від 16.05.2024 № на суму 107000грн, від 31.05.2024 № на суму 300000грн, від 08.08.2024 № на суму 100000грн, від 07.11.2024 № на суму 273417грн42коп. Також згідно з накладною на повернення постачальнику від 29.05.2024 відповідач повернув позивачу товар на суму 264421грн62коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 6288грн68коп за період 04.05.2024 06.11.2024 та інфляційні втрати в розмірі 25131грн41коп за травень листопад 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2025 суд залишив позов без руху та запропонував позивачу усунути недоліки.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 17.03.2025 доставлена до електронного кабінету позивача 18.03.2025 о 20:05год. Враховуючи положення частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 17.03.2025 вважається врученою позивачу 19.03.2025.

На адресу суду 26.03.2025 надійшла заява позивача про усунення недоліків разом з відповідними доказами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 28.03.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 31.03.2025 о 19:15. Відповідач мав право подати відзив до суду в строк до 16.04.2025 включно.

Станом на момент вирішення спору відзив на адресу суду не надходив.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву до суду не надавав, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

З урахуванням режиму воєнного стану та повітряних тривог у суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Справу розглянуто у розумні строки, враховуючи вищевказані обставини та факти, а також беручи до уваги перебування судді у відпустці та необхідність надання сторонам часу для реалізації своїх прав.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський лакофарбовий завод «Спектр» (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега» (далі покупець) укладено договір поставки від 02.04.2024 №150424/01 (далі договір від 02.04.2024).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 02.04.2024, постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених договором умовах.

Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами у видатковій накладній.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.4 договору від 02.04.2024 передбачено, що поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.

Базисні умови, строки поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами у видатковій накладній.

Датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару. Право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця з моменту отримання товару.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору від 02.04.2024 ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами у видатковій накладній. Загальна вартість договору визначається сумою всіх видаткових накладних.

В пунктах 4.1, 4.1 договору від 02.04.2024 вказано оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі. Оплата товару, що поставляється за договором, здійснюється покупцем на умовах: через 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту відвантаження товару в роздрібні мережі покупця.

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок.

Відповідно до пункту 12.5 договору від 02.04.2024 договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

На виконання умов договору позивач 18.04.2024 поставив відповідачеві товар на суму 1071839грн04коп., що підтверджується видатковою накладною №ВН-0418/01 від 18.04.2024.

В свою чергу відповідач частково оплатив товар, перерахувавши на рахунок позивача 534000грн, що підтверджується платіжними інструкціями № від 10.05.2024 на суму 27000грн, № від 16.05.2024 на суму 107000грн., № від 31.05.2024 на суму 300000грн., № від 08.08.2024 на суму 100000грн.

Відповідач також повернув позивачу товар на суму 264421грн62коп., що підтверджується накладною на повернення постачальнику від 29.05.2024.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 у справі №904/3107/24, яке набрало законної сили 30.10.2024, суд частково задовольнив позовні вимоги та присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський лакофарбовий завод «Спектр» за договором від 02.04.2024 №150424/01 суму боргу в розмірі 273417грн42коп. з оплати товару, поставленого за видатковою накладною №ВН-0418/01 від 18.04.2024 на суму 1071839грн04коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 5601грн26коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 у справі №904/3107/24, у зв`язку із здійсненням боржником погашення заборгованості відповідно до платіжних інструкцій №419 від 07.11.2024 на суму 273417грн42коп. та №112444212 від 08.11.2024 на суму 5601грн26коп., суд визнав таким, що не підлягає виконанню судовий наказ у справі №904/3107/24, виданий Господарським судом Дніпропетровської області 05.11.2024 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський лакофарбовий завод «Спектр» суми боргу в розмірі 273417грн42коп. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 5601грн26коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на пункт 4.1 договору від 02.04.2024 відповідач повинен був здійснити оплату за переданий за видатковою накладною №ВН-0418/01 від 18.04.2024 товар на суму 1071839грн04коп. до 03.05.2024 включно.

Платіжними інструкціями від 10.05.2024 № на суму 27000грн, від 16.05.2024 № на суму 107000грн, від 31.05.2024 № на суму 300000грн, від 08.08.2024 № на суму 100000грн, від 07.11.2024 № на суму 273417грн42коп відповідач сплатив суму боргу в розмірі 1071839грн04коп за договором від 02.04.2024.

Крім того згідно з накладною на повернення постачальнику від 29.05.2024 відповідач також повернув товар на суму 264421грн62коп.

Посилаючись на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару за договором №150424/01 від 02.04.2024, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення:

- 3% річних у розмірі 6288грн68коп за період 04.05.2024 06.11.2024;

- інфляційні втрати у розмірі 25131грн41коп за період травень листопад 2024 року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних, розрахунок містить арифметичні помилки.

За розрахунками суду обґрунтований та правомірний розмір 3% річних за загальний період 04.05.2024 06.11.2024 дорівнює 6271грн50коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 17грн18коп. слід відмовити.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих є неправомірним.

За розрахунком суду обґрунтованою сумою інфляційних втрат за загальний період травень листопад 2024 року є сума в розмірі 22918грн95коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 2212грн46коп. слід відмовити.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2813грн13коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 128, 129, 178, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпровський лакофарбовий завод Спектр до Товариства з обмеженою відповідальністю Омега про стягнення 3% річних у розмірі 6288грн68коп, інфляційних втрат у розмірі 25131грн41коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Омега (Ідентифікаційний код: 30982361; місцезнаходження: 49034, м. Дніпро, вул. Панікахи, 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпровський лакофарбовий завод Спектр (Ідентифікаційний код: 38673495; місцезнаходження: 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд. 69) 3% річних у розмірі 6271грн50коп., інфляційні втрати у розмірі 22918грн95коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2813грн13коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 17грн18коп. та інфляційних втрат в розмірі 2212грн46коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова