ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 червня 2025 року Справа № 903/157/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу №903/157/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спартак, с. Клюськ, Ковельського району, Волинської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS, м. Ташкент, Мірабадський район, Республіка Узбекистан

про стягнення 38000 дол. США та 271097,45 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

13.02.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 13.02.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю Спартак про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS 45325,99 дол. США, з них: 38000 дол. США заборгованості за переданий товар на підставі контракту №KGT/ARG/26-07-23 від 26.07.2023, 7325,99 дол. США пені.

Ухвалою суду від 19.02.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.03.2024; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 18.03.2024.

20.03.2024 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.02.2024 була надіслана відповідачу рекомендованим листом на адресу, зазначену у позовній заяві, позивачу до його електронного кабінету.

Проте, станом на 20.03.2024 у суду відсутні відомості про вручення відповідачу ухвали суду від 19.02.2024.

Ухвалою суду від 20.03.2024 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 19.05.2024 включно; відкладено підготовче засідання на 24.04.2024; запропоновано відповідачу подати суду у строк до 22.04.2024 відзив на позов.

24.04.2024 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача 38000 дол. США заборгованості за переданий товар на підставі контракту №KGT/ARG/26-07-23 від 26.07.2023 та 271097,45 грн. пені.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог це процесуальне право позивача, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову 38000 дол. США та 271097,45 грн., з якої й вирішується спір.

24.04.2024 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвала суду від 20.03.2024 була надіслана відповідачу рекомендованим листом на адресу, зазначену у позовній заяві, позивачу до його електронного кабінету.

Проте, станом на 24.04.2024 у суду були відсутні відомості про вручення відповідачу ухвали суду від 20.03.2024.

Ухвалою суду від 24.04.2024 було відкладено підготовче засідання на 06.11.2024; зобов`язано позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Спартак у строк впродовж десяти днів з дня отримання копії ухвали надати суду переклад: позовної заяви з додатками, ухвал Господарського суду Волинської області від 19.02.2024, 20.03.2024, 24.04.2024 у справі №903/157/24, прохання (доручення) про надання правової допомоги з вручення документів та підтвердження про їх вручення, короткий виклад документів, що підлягають врученню на узбецьку мову з нотаріальним засвідченням його вірності - у трьох примірниках; постановлено після надходження від позивача документів з перекладом звернутись до Міністерства юстиції Республіки Узбекистан ; встановлено відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS строк до 15 днів з дня отримання ухвали для подання суду відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України; докази надіслання відзиву позивачу; а також письмові, електронні та інші докази, що підтверджують заперечення проти позову; провадження у справі №903/157/24 зупинено.

27.05.2024 від представника позивача надійшла заява з перекладом документів на вимогу ухвали суду від 24.04.2024.

28.05.2024 на адресу Міністерства юстиції Республіки Узбекистан було надіслано для виконання прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів від 26.04.2024 з додатками.

Проте, 12.08.2024 до суду повернувся лист з додатками від Міністерства юстиції Республіки Узбекистан без виконання.

З метою вручення відповідачу у встановленому законом порядку судових документів та повідомлення останнього про дату, час і місце розгляду справи супровідним листом від 09.09.2024 Господарський суд Волинської області надіслав на адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для скерування до Міністерства юстиції України судове доручення про вручення документів з додатками: копію позовної заяви б/н від 13.02.2024 з додатками, наведеними у позовній заяві; копії ухвал Господарського суду Волинської області від 19.02.2024, 20.03.2024, 24.04.2024 по справі № 903/157/24, доручення про вручення документів від 29.08.2024, формуляр про вручення документа з перекладом на узбецьку мову (у 2-ох примірниках).

Проте, станом на 06.11.2024 інформації від Міністерства юстиції України про виконання/невиконання доручення суду про вручення документів відповідачу до суду не надходило.

Ухвалою суду від 06.11.2024 провадження у справі було поновлено; підготовче засідання відкладено на 11.12.2024; провадження у справі №903/157/24 зупинено до 11.12.2024.

Судом було скеровано до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запит від 09.12.2024 з проханням повідомити про результати надіслання відповідачеві Товариству з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS документів по справі №903/157/24 в порядку, передбаченому договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах.

Станом на 11.12.2024 інформації від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виконання Міністерством юстиції України доручення про вручення документів відповідачу не надходило.

Ухвалою суду від 11.12.2024 провадження у справі було поновлено; підготовче засідання відкладено на 15.01.2025; провадження у справі №903/157/24 зупинено до 15.01.2025.

15.01.2025 від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь №133-31/109-25 від 14.01.2025 на запит суду, в якій повідомляється про те, що запитувана інформація від компетентного органу Республіки Узбекистан не надходила. У разі скерування до міжрегіонального управління документів за результатами виконання доручення Господарського суду Волинської області вони невідкладно будуть надіслані суду. Станом на 15.01.2025 жодної інформації від Міністерства юстиції України щодо виконання/невиконання доручення про вручення документів відповідачу не надходило.

Ухвалою суду від 15.01.2025 було поновлено провадження у справі; підготовче засідання відкладено на 12.03.2025; зупинено провадження у справі №903/157/24 до 12.03.2025.

Відповідачу ухвала суду від 15.01.2025 була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Мірабадський район, Салар МФЙ, Ойбек Кучасі, 64-УЙ. Така ж адреса зазначена й у свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи.

Однак, станом на 12.03.2025 відсутні відомості про вручення відповідачу ухвали суду від 15.01.2025. Також станом на 12.03.2025 від відповідача не повернулася ухвала суду від 15.01.2025 з відміткою про невручення.

Окрім цього, станом на 12.03.2025 відсутня будь-яка інформація від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Львів), від Міністерства юстиції України про виконання/невиконання судового доручення про вручення документів відповідачу.

12.03.2025 представник позивача в судове засідання не з`явився, ухвала суду від 15.01.2025 була надіслана до електронного кабінету позивача.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Ухвалою суду від 12.03.2025 було поновлено провадження у справі; відкладено підготовче засідання на 18.06.2025; постановлено звернутися до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із запитом про виконання судового доручення та вручення відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS (Республіка Узбекистан) документів по справі №903/157/24 в порядку, передбаченому договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах; зупинено провадження у справі №903/157/24 до 18.06.2025.

Судом було скеровано до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запит від 17.03.2025 з проханням повідомити про результати надіслання відповідачеві Товариству з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS документів по справі №903/157/24 в порядку, передбаченому договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах.

27.03.2025 до суду повернулась ухвала від 11.12.2024, яка була надіслана відповідачу з відміткою «за нерозшуком».

09.04.2025 до суду від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла копія супровідного листа Міністерства юстиції України від 07.04.2025 №49608/46848-32-25/12.1.3 щодо звернення до Верховного Суду Республіки Узбекистан стосовно надання інформації про результати виконання доручення Господарського суду Волинської області від 29.08.2024 №903/157/24/1040/24 про вручення судових документів Товариству з обмеженою відповідальністю KGT ARGUS.

19.05.2025до суду повернулася ухвала від 15.01.2025, яка була надіслана відповідачу, з відміткою « за відмовою».

17.06.2025 від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача.

18.06.2025 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися.

Ухвала суду від 12.03.2025 була надіслана відповідачу на його електронну та поштову адреси.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 12.03.2025 провадження у справі №903/157/24 було зупинено, суд дійшов висновку про поновлення провадження у справі з метою проведення призначеного судового засідання.

На адресу суду від відповідача заяв чи клопотань не надійшло.

У той же час, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Взаємодія судів України з судовими органами інших держав з цього питання, а також щодо виконання за кордоном інших процесуальних дій регулюються Конвенцією з питань цивільного процесу (Гаага, 1954) і угодами про взаємну правову допомогу, укладеними Україною з іншими державами. Відповідно до Законів України від 19.10.2000 №2052-III та № 2051-III з 26.11.2000 набрали чинності для України Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) і Конвенція про отримання за кордоном доказів з цивільних і торгових справ (Гаага, 1970) із заявами та застереженнями.

Цими заявами і застереженнями передбачено, зокрема, що названим у конвенціях центральним органом в Україні є Міністерство юстиції України, яке складає підтвердження про вручення документів і забезпечує передачу документів у цивільних або комерційних справах центральному органу юстиції іншої держави.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до названої Конвенції із заявами та застереженнями, згідно з якими центральним органом, який має право отримувати документи від інших Договірних Сторін, а також складати підтвердження про вручення, є Міністерство юстиції України. Особливості виконання названої Конвенції визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. №1092/5/54.

Пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 №2052-III встановлено, що, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 зазначеної Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, в разі коли виконані всі нижчеперелічені умови: a) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не отримано будь-якого підтвердження незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, однією з вимог, при виконанні якої суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, є закінчення строку з дати направлення документа, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" господарський суд повинен виходити з правил, встановлених у міжнародному договорі, тобто застосовувати щонайменше шестимісячний строк з моменту порушення провадження у справі.

Судом у справі №903/157/24 вчинено передбачені чинним законодавством можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Оскільки подальше зупинення розгляду справи порушує права позивача на розгляд справи у розумний строк, та, відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, суд вважає за доцільне поновити провадження у справі, закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті.

При цьому судом взято до уваги такі висновки Верховного Суду з питань межі суддівського розсуду при вирішенні питання щодо застосування Конвенції (у співвідношенні з правом на розумні строки розгляду справи судом).

У постановах Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №904/6151/16, від 09.06.2020 у справі №910/3980/16 вказано, що у ст.125 ГПК встановлено право суду, а не обов`язок у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, звертатися до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.

З метою вручення відповідачу у встановленому законом порядку судових документів та повідомлення останнього про дату, час і місце розгляду справи супровідним листом від 09.09.2024 Господарський суд Волинської області надіслав на адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для скерування до Міністерства юстиції України судове доручення про вручення документів з додатками: копію позовної заяви б/н від 13.02.2024 з додатками, наведеними у позовній заяві; копії ухвал Господарського суду Волинської області від 19.02.2024, 20.03.2024, 24.04.2024 по справі № 903/157/24, доручення про вручення документів від 29.08.2024, формуляр про вручення документа з перекладом на узбецьку мову (у 2-ох примірниках).

Однак, жодної відповіді станом на 18.06.2025 від компетентного органу іноземної держави про виконання судового доручення Господарського суду Волинської області про вручення відповідачу документів суду не надійшло, а надіслані відповідачу на поштову адресу ухвали суду повернуті без вручення з відмітками "за незапитом", "за відмовою", "за нерозшуком".

У постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №904/6151/16 Верховний Суд вказав, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних права та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (заява № 36655/02).

Як передбачено ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки суд на стадії підготовчого провадження вчинив необхідні процесуальні дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи, сприяв сторонам, й, зокрема, відповідачу у реалізації процесуальних прав, встановлюючи відповідні строки для подачі відзиву на позов, проте відповідач не скористався своїм процесуальним правом, а тому слід закрити підготовче провадження і призначити розгляд справи по суті.

У постанові Верховного Суду від 08.07.2019 у справі №910/570/16 зазначено, що жодні норми процесуального законодавства та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання зі справи шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення йому документів та у зв`язку з цим зупинення щоразу провадження у справі, оскільки це б приводило до порушення розумного строку розгляду справи. Така ж позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №910/6880/17, від 09.06.2020 у справі 910/3980/16.

Керуючись ст.ст. 183, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Поновити провадження у справі.

2. Закрити підготовче провадження.

3. Призначити справу до судового розгляду по суті на 23 липня 2025 року на 11:00 год.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Волинської області за адресою: Україна, Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі 54А, в залі судових засідань №104.

4. Звернути увагу учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Відповідно до ст. 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

5. Учасники справи можуть подавати документи засобами поштового зв`язку, електронною поштою або через підсистему Електронний суд.

6. Рекомендувати учасникам справи ознайомлення з матеріалами справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, яку подавати через дистанційні засоби зв`язку.

Згідно із ст. 207 ГПК України учасники справи можуть подати заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені у підготовчому провадженні до моменту розгляду справи по суті із обґрунтуванням поважності причин їх неподання у визначений строк.

Попередити сторони, що відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 19.06.2025.

Суддя І. О. Якушева