ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Справа№ 910/14513/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Тищенко О.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріновейл ЛТД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025

у справі № 910/14513/24 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріновейл ЛТД"

про стягнення 586 391,29 грн

за участю представників:

від позивача: Добриніна С.О.

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Манбуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Ріновейл ЛТД" про стягнення 586 391,29 грн за договором про надання послуг техніки № 12/09-2023 від 12.09.2023, з яких 541 188,70 грн основного боргу, 12 544,00 грн 3 % річних та 32 658,59 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повної оплати наданих послуг за договором та актами надання послуг № 26 від 29.09.2023 та № 34 від 29.12.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14513/24 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 541 188,70 грн основного боргу, 13 844,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 8 117,02 грн судового збору. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача суми основного боргу, що є підставою для часткового задоволення позову. Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 ГПК України покладено на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Ріновейл ЛТД" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у цій частині позовних вимог відмовити.

За твердженням скаржника, надані позивачем за договором № 12/09-2023 від 12.09.2023 послуги на суму 1 150 000,00 грн були повністю оплачені відповідачем.

Скаржник наполягає, що долучені до позовної заяви акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 26 від 29.06.2023 на загальну суму 790 000,00 грн та № 34 від 29.12.2024 на загальну суму 901 188,70 грн не надавались ТОВ "Ріновейл ЛТД", його директор не підписував, не проставляв на них печатку підприємства, а також не надавав іншим особам доручення на вчинення таких дій.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у призначенні почеркознавчої експертизи, оригінали актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 26 від 29.06.2023 та № 34 від 29.12.2024 у відповідача відсутні.

Крім того, скаржник наполягає на недоведеності розміру судових витрат.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2025 за апеляційною скаргою ТОВ "Ріновейл ЛТД" відкрито апеляційне провадження, справу № 910/14513/24 призначено до розгляду на 14.05.2025.

12.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, у якому позивач вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14513/24 без змін.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2025, для розгляду справи № 910/14513/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хрипуна О.О., суддів: Тищенко О.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 справу прийнято до провадження новим складом колегії суддів Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 розгляд справи було відкладено на 18.06.2025.

17.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення позивача по суті заперечень на апеляційну скаргу, в яких позивач просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін. Позивач просив долучити до матеріалів справи додані документи (копії апеляційних скарг, судових рішень та наказів у справах № 910/16113/24, 910/16097/24, 910/15647/24, 910/14291/24, 910/16162/24, 910/16143/24) що, на думку позивача, підтверджують недобросовісну поведінку відповідача по затягуванню розгляду справи.

В судове засідання представники скаржника не з`явились, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, і згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим розгляд справи за відсутності представників відповідача за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, наполягаючи на її безпідставності.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 12.09.2023 між ТОВ "Манбуд" (виконавець) та ТОВ "Ріновейл ЛТД" (замовник) укладено договір № 12/09-2023, відповідно до п. 1.1 якого виконавець приймає на себе зобов`язання власними та/або залученими силами та засобами з надання послуг технікою (надала-техніка) при влаштування буро ін`єкційних паль палевого поля на об`єкті та встановлення обладнання, для виконання робіт замовником, а замовник замовляє та оплачує надані виконавцем послуги на умовах визначених цим договором.

Фактичний об`єм та загальна вартість наданих за цим договором послуг визначається на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) та/або специфікації (п. 2.3 договору).

Послуги вважаються наданими виконавцем з моменту узгодження сторонами розрахунків на підставі актів здачі - прийняття робіт (наданих послуг) (п. 2.4 договору).

Після надання послуг виконавець зобов`язується скласти та надати замовнику для підписання акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг). Акт надсилається на поштову адресу замовника протягом 5 робочих днів підписує відповідний акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) у двох примірниках, один з яких повертає виконавцю (п. 2.5 договору).

Згідно із п. 5.1 договору вартість послуг орієнтовно складає 7 600 000,00 грн з ПДВ.

Підставою для оплати наданих послуг є підписаний обома сторонами відповідний акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) або акт звірки взаємних розрахунків, підписаний обома сторонами (п. 5.2 договору).

Замовник зобов`язується проводити оплату за надані послуги у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний у розділі 11 договору, протягом 30 робочих днів з дня підписання обома сторонами відповідного акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) (п. 5.3 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2023 (п. 8.1 договору).

Позивачем на підтвердження надання послуг за договором на суму 1 691 188,70 грн надано підписані затверджені та скріплені печатками сторін наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг):

№ 26 від 29.09.2023 (послуги бурової установки CASAGRANDE C-850N на об`єкті будівництва 187 маш.год по ціні 2 825,00 грн та послуги екскаватора JCB-220 на об`єкті будівництва 120 маш.год по ціні 1 083,82 грн) на загальну суму 790 000,00 грн;

№ 34 від 29.12.2023 (послуги бурової установки CASAGRANDE C-850N на об`єкті будівництва 201 маш.год по ціні 2 825,00 грн та послуги екскаватора JCB-220 на об`єкті будівництва 169 маш.год по ціні 1 083,82 грн) на загальну суму 901 188,70 грн.

Згідно з наданою позивачем довідкою про надходження коштів на банківський рахунок позивача від 12.11.2024 № 81-23/2/150907 відповідачем на виконання умов договору № 12/09-2023 від 12.09.2023 сплачено 1 150 000,00 грн із зазначенням призначення платежу "... згідно договору № 12/09-2023 від 12.09.2023".

Несплаченими залишились надані послуги на суму 541 188,70 грн (790 000,00 + 901 188,70 - 1 150 000,00).

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензією № 3 від 29.07.2024, яка відповідачем залишена без відповіді.

Обставини оплати замовником 1 150 000,00 грн на користь виконавця відповідачем підтверджуються. Також відповідачем не заперечується факт надання послуг за договором на суму, яку було сплачено замовником.

В той же час, заперечуючи існування заборгованості за договором № 12/09-2023 від 12.09.2023, відповідач стверджує, що долучені до позовної заяви акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 26 від 29.09.2023 та № 34 від 29.12.2023 не надавалися ТОВ "Ріновейл ЛТД", його директор не підписував та не проставляв на них печатку підприємства, а також не надавав іншим особам доручення на вчинення таких дій. Тому відповідач в суді першої інстанції заявляв клопотання про призначення почеркознавчу та технічну експертизу у справі № 910/14513/24, яке залишено судом без задоволення.

Згідно із ч. 1 т. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Стаття 86 ГПК України встановлює правила, за якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи доводи скаржника щодо необхідності призначення судової експертизи, колегія суддів враховує, що на вирішення судової експертизи відповідач не пропонує питання щодо з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема щодо підтвердження/спростування об`єму наданих послуг за договором № 12/09-2023 від 12.09.2023. Відповідь на це питання залишиться поза межами спеціальних знань експерта при проведенні почеркознавчої експертизи.

Сам відповідач належними доказами (письмовими, речовими чи електронними, показаннями свідків) не спростував, викладене у підписаних від імені замовника актах з проставленням на них печатки ТОВ "Ріновейл ЛТД", як і не надав жодних доказів на спростування визначених позивачем вартості наданих за договором № 12/09-2023 від 12.09.2023 послуг та суми заборгованості, з урахуванням умов п. 2.3 - 2.5 договору та факт оплати. Будь-яких інших актів за договором матеріали справи не містять, а додані до відзиву акти не стосується спірних правовідносин, оскільки містять посилання на договори, які не стосуються спору у даній справі.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відхилення, як необґрунтованого, клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог у задоволеній частині.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Позивачем на підтвердження понесення яких до матеріалів справи надано наступні копії документів: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 477/10 від 26.01.2012; ордер серії АІ № 1753213 від 21.11.2024; договір про надання правничої допомоги від 18.11.2024, пунктом 2.1 якого визначено, що розмір гонорару визначається в додатку № 1 до такого договору; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 18.11.2024 на суму 21 000,00 грн; акт № 9/12 від 09.12.2024 приймання-передачі послуг на суму 15 000,00 грн.

Разом з тим, відповідачем не доведено неспівмірності витрат понесених позивачем при розгляді вказаного спору.

Виходячи із вищезазначених критеріїв, місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та реальними, надані позивачем докази є належними та допустимими доказами на підтвердження обсягу та вартості наданих позивачу послуг на професійну правничу допомогу, та відповідають ціні позову, тому з урахуванням, що позовні вимоги було задоволено частково, суд обґрунтовано поклав на відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у межах даного спору пропорційно задоволеним вимогам.

Скаржник в суді апеляційної інстанції обґрунтованість, співмірність та реальність витрат позивача на правничу допомогу не спростував.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог та часткового відшкодування судових витрат відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріновейл ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14513/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14513/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14513/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2025.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Тищенко

Г.П. Коробенко