ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025м. ДніпроСправа № 904/509/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: Гладка О.С.;

від відповідача: Савченко О.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро в загальному розмірі 142359,29грн, з якої: 137964,42грн основного боргу, 3963,36грн пені, 431,51грн трьох відсотків річних. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №070000327Р від 17.04.2024 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є додатком №10 до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання №070000327 від 28.12.2018, в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг за перетікання реактивної електроенергії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" залишено без руху на підставі статті 162 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

13.02.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої надано уточнену позовну заяву, обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми штрафних санкцій (пені та трьох відсотків річних), докази направлення відповідачу копії уточненої позовної заяви, та усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/509/25 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29.04.2025.

28.04.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення з обґрунтуванням різниці показників перетікання реактивної електричної енергії, зазначених відповідачем у звітах про покази засобів обліку за листопад та грудень 2024 року, та актах прийняття-здачі наданих послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за №№445, 969, наданих позивачем.

Також, 28.04.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Крім того, 28.04.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В своїх запереченнях зазначає, що укладання договору про забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, за яким відповідач, є розпорядником бюджетних коштів і взяв на себе зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань, установлених у кошторисі, є неправомірним та вважається грубим порушенням бюджетного законодавства, що на думку відповідача є підставою для відмови в позові. Також, заперечує щодо нарахування пені, оскільки відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332, зупиняються нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» .

29.04.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю присутності представника відповідача під час проведення обшуку в приміщенні Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2025 відкладено підготовче засідання на 20.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.06.2025.

09.06.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру вимог та просить стягнути з відповідача 137964,42грн основної заборгованості та 431,51грн три відсотки річних. Зазначає, що згідно з підпунктом 16 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 (в редакції до 30.06.2024, з 01.07.2024 це підпункт 15) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, надана настанова щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним були створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У судовому засіданні 10.06.2025 проголошене скорочене рішення суду.

Щодо заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана після закриття підготовчого провадження, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

На підставі заяви-приєднання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпра від 28.12.2018 між Приватним акціонерним товариством "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (далі позивач, оператор системи) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Дніпра (далі відповідач, споживач) був укладений договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії №070000327Р (далі договір).

У заяві-приєднання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро від 28.12.2018 були наведені ЕІС-коди точок та додавався Паспорт точки розподілу за об`єктом споживача.

Згідно з пунктом 1.1 договору, оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до пункту 1.2 договору, найменування предмета договору за кодом згідно Національного класифікатора ДК 021:2015: 65310000-9 - розподіл електричної енергії (розподіл електричної енергії та супутні послуги). Під супутніми послугами слід розуміти послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Очікуваний обсяг надання послуг в забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на 2024 р. становить 562351 кВАр*год. Очікуваний обсяг надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії визначається за фактичними даними наданих послуг у аналогічному періоді попереднього року. У разі, якщо фактичне значення обсягу наданих послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у попередньому періоді дорівнює 0, а також для нового споживача, очікуваний обсяг надання послуг визначається як добуток очікуваного обсягу розподілу активної електричної енергії у відповідному періоді та нормативного тангенсу навантаження, який дорівнює 0,8.(пункт 1.3 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору вимірювання та облік активної та реактивної електричної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж оператора системи, здійснюється згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018, та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 2.2 договору споживач зобов`язується:

- виконувати умови цього договору;

- здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток 1 до цього договору);

- забезпечувати безперешкодний доступ у робочий час уповноважених представників оператора системи до розрахункових вузлів обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача;

- у разі припинення споживання електричної енергії внаслідок звільнення споживачем займаного об`єкта повідомляти про це оператора системи за 20 календарних днів та здійснити повний розрахунок згідно з умовами цього договору до дня звільнення об`єкта включно.

Відповідно до пункту 3.1 договору оператор системи має право:

- на отримання від споживача плати за перетікання реактивної електричної енергії, визначеної відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі (далі - Методика обчислення плати);

- на доступ до розрахункових вузлів обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для зняття показів, замірів потужності в години максимуму навантаження енергосистеми та для виконання інших робіт відповідно до цього договору.

Пунктами 4.1 - 4.4 договору визначено, що вимірювання та облік активної та реактивної електричної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж оператора системи, здійснюється згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311, та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).

На підставі показів засобів вимірювальної техніки електричної енергії у терміни (строки), передбачені графіком зняття показів засобів вимірювальної техніки електричної енергії (додаток 2 до цього договору), споживачем та оператором системи оформлюється Звіт про покази засобів обліку (додаток 6 до цього договору).

За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку значення показів надаються окремо за кожною точкою обліку.

Розрахунковим вважається період з останнього числа розрахункового місяця до такого ж числа наступного місяця.

Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформлюється згідно з порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що вартість надання послуг за цим договором становить:

505474,55грн (п`ятсот п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири грн 55коп), крім того ПДВ 101094,91грн (сто одна тисяча дев`яносто чотири грн 91коп), всього з ПДВ 606569,46грн, (шістсот шість тисяч п`ятсот шістдесят десять грн 46коп), в т.ч. за рахунок:

- коштів загального фонду 49580,65грн (з ПДВ);

- коштів спеціального фонду 0;

- відшкодування від суб`єктів господарювання 556988,81грн (з ПДВ).

Згідно з пунктом 7.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України сторони узгодили, що умови цього договору застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до моменту його укладання, а саме з 01.01.2024.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії №070000327Р від 17.04.2024 був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Між сторонами також підписано додаток №1 до договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» (далі Порядок).

Так, відповідно до пунктів 4 - 6 порядку визначено, що споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж, що належать оператору системи, протягом розрахункового періоду вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії згідно умов цього договору на поточний рахунок оператора системи. Реквізити поточного рахунку оператора системи вказані у розділі 9 договору.

Оператор системи визначає суму плати за перетікання реактивної електричної енергії, що відпускається споживачу протягом розрахункового періоду, та здійснює нарахування коштів за перетікання реактивної електричної енергії споживачу із застосуванням тарифів, що діють на кінець розрахункового періоду.

Нарахування за перетікання реактивної електричної енергії протягом розрахункового періоду, сторони відносять до відповідного календарного місяця у бухгалтерському обліку.

Розрахунки за перетікання реактивної електроенергії здійснюються за об`єктами споживачів електроенергії з дозволеною потужністю 50 кВт і більше, крім об`єктів, що споживають електроенергію на комунально-побутові потреби і технічні цілі (робота ліфтів, насосів, замково-переговорних пристроїв, освітлення дворів, східців і номерних знаків тощо), а також за об`єктами альтернативної енергетики з дозволеною потужністю власних потреб 50 кВт і більше або встановленою потужністю генераторних пристроїв 1 МВт і більше.

Нарахування за перетікання реактивної електроенергії у розрахунковому періоді здійснюються за тими об`єктами споживача, по яким обсяги споживання або генерації реактивної електроенергії у поточному розрахунковому періоді склали 1000 кВАр*год і більше (за відсутності відповідних засобів обліку реактивної електроенергії ці величини визначаються розрахунковим шляхом).

До третього числа місяця наступного за розрахунковим уповноважена особа споживача самостійно отримує остаточний рахунок за фактично спожиту електричну енергію. Термін оплати зазначеного рахунку не має перевищувати 5 операційних днів. У разі не отримання рахунка, рахунок вважається отриманим і потребує оплати в вищезазначений термін.

У разі порушення споживачем ПРРЕЕ оператор системи нараховує плату за перетікання реактивної електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ та надає відповідний рахунок споживачу. Споживач здійснює повну оплату нарахованої суми протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунку.

При відсутності заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії надлишок коштів, що надійшли від споживача протягом розрахункового періоду, зараховуються в рахунок покриття зобов`язань споживача в наступному за розрахунковим періоді.

Відповідно до пункту 9 Порядку обсяг фактично використаної електричної енергії споживачем у розрахунковому періоді визначається оператором системи на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії, які знімаються споживачем, оформлюються «Звітом про покази засобів обліку» та надаються оператору системи у терміни, вказані у п. 3.4 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

На виконання зазначених умов відповідач надав позивачу звіти про споживання електричної енергії за листопад - грудень 2024 року, що підтверджують надання позивачем відповідачу протягом листопада грудня 2024 року послуг з перетікання реактивної електричної енергії (а.с. 17-20 том 1).

На підставі підписаних сторонами звітів позивач нарахував плату за перетікання реактивної електричної енергії за листопад 2024 року на суму 62662,26грн і виставив рахунок №445 від 05.12.2024 (а.с. 21 том 1) та за грудень 2024 року на суму 75302,16грн і виставив рахунок №969 від 06.01.2025 (а.с. 26 том 1).

Загальний розмір плати за перетікання реактивної електричної енергії за період листопада, грудня 2024 року дорівнює 137964,42грн, які позивач і заявляє до стягнення.

Відповідач проти зазначеної заборгованості заперечує у зв`язку з тим, що укладання договору про забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, за яким відповідач, є розпорядником бюджетних коштів і взяв на себе зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань, установлених у кошторисі, є неправомірним та вважається грубим порушенням бюджетного законодавства.

Зазначене і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії за договором та нараховані на заявлену заборгованість пеня, три відсотки річних і інфляційні втрати.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, що пов`язані з наявністю/відсутністю заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії за договором про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, а також наявністю/відсутністю підстав для стягнення нарахованих до стягнення пені, три відсотки річних і інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (статті 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 174, 193 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина сьома статті 179 Господарського кодексу України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів наданих послуг.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором надати послуги відповідає обов`язок користувача оплатити вартість наданих послуг.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першої та третьої статті 74, частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження своєчасної оплати наданих послуг на суму 137964,42грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати за надані послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з листопада 2024 року по грудень 2024 року в сумі 137964,42грн слід визнати обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі пункту 5.3 договору за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в загальному розмірі 3963,36грн за загальний період з 11.12.2024 по 03.02.2025.

Укладеним сторонами договором передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені.

Однак, згідно з підпунктом 16 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.02.2022 №332 (в редакції до 30.06.2024, з 01.07.2024 це підпункт 15) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, надана настанова про зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Відповідно до статті 1 Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 Об`єднана палата Касаційного господарського суду констатувала, що постанова №332 від 25.02.2022 прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.

Частина четверта статті 179 Господарського кодексу України закріплює межі вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов, а саме обов`язковість відповідності умов господарського договору певного виду типовим договорам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади. Укладаючи договір на основі типового договору, затвердженого відповідним державним органом в межах його компетенції, сторони повинні враховувати імперативні правила, що містяться в типовому договорі. Разом з тим сторони мають право конкретизувати його умови та доповнити їх, якщо такі доповнення не суперечать його змісту.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Законами України від 15.03.2022 №2119-ІХ, від 21.04.2022 №2212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 15.08.2022 №2500-IX, від 16.11.2022 №2738-IX, від 07.02.2023 №2915-IX, від 02.05.2023 №3057-IX, від 27.07.2023 №3275-IX, від 08.11.2023 №3429-IX, від 06.02.2024 №3564-IX, від 08.05.2024 №3684-IX, від 23.07.2024 №3891-IX, від 29.10.2024 №4024-IX, від 15.01.2025 №4220-IX, від 16.04.2025 №4356-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено укази Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 №26/2025, від 15.04.2025 №235/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 Об`єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

При цьому Об`єднана палата наголосила на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Сторони є учасниками ринку електричної енергії.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в загальному розмірі 3963,36грн за загальний період з 11.12.2024 по 03.02.2025.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення три відсотки річних в загальному розмірі 1431,51грн за загальний період з 11.12.2024 по 03.02.2025.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку трьох відсотків річних судом порушень не встановлено.

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних в загальному розмірі 1431,51грн за загальний період з 11.12.2024 по 03.02.2025 підлягають задоволенню.

Судом були досліджені всі документи, що знаходяться у справі та надана їм правова оцінка.

Стосовно інших доводів позивача і відповідача суд зазначає наступне.

Враховуючи положення частини першої статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи позивача і відповідача та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень позивача і відповідача судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 137964,42грн основної заборгованості та 431,51грн трьох відсотків річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір покладається на відповідача у сумі 2354,96грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро про стягнення заборгованості в загальному розмірі 142359,29грн, з якої: 137964,42грн основного боргу, 3963,36грн пені, 431,51грн трьох відсотків річних задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро (49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 13, ідентифікаційний код 08004581) на користь Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (49008, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Горобців Братів, буд. 28, ідентифікаційний код 31793056) 137964,42грн - основної заборгованості, 431,51грн - три відсотки річних та 2354,96грн - витрат по сплаті судового збору.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро на користь Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" 3963,36грн - пені.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 20.06.2025.

Суддя В.О. Татарчук