номер провадження справи 34/7/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.06.2025 Справа № 908/260/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової Світлани Сергіївни при секретарі судового засідання Вака В.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» про відшкодування витрат на правничу допомогу витрат у справі № 908/260/25
про стягнення 919 525 грн 95 коп.
від позивача: Білик Н.О., самопредставництво, витяг з ЄДР, посвідчення № 1417 від 31.10.2023
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: не з`явився.
03.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» звернулося до суду з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу (сформовано в підсистемі системі «Електронний суд» 03.06.2025).
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.06.2025, на розгляд судді Господарського суду Запорізької області Науменко А.О. передано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Враховуючи, що суддя Науменко А.О. знаходиться у відпустці з 05.06.2025 по 19.06.2025, проведено повторний автоматизований розподіл заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 908/260/25 (розпорядження № П-208/25 від 04.06.2025).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 908/260/25 передано для розгляду судді Дроздовій С.С.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.06.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» про відшкодування витрат на правничу допомогу витрат до розгляду та призначено судове засідання на 12.06.2025.
06.06.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» Запорізькою міською радою подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Судове засідання 12.06.2025 проводилось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).
12.06.2025 представник позивача підтримав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, просить суд зменшити розмір витрат на правову допомогу адвоката Мороз О.В. до 5 000 грн 00 коп.
12.06.2025 відповідач (заявник) не з`явився в судове засідання, про час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином. У заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу витрат просить суд розгляд заяви здійснювати без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп».
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши матеріали справи та заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу витрат у справі № 908/260/25 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» суд
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.05.2025 у справі № 908/260/25 (суддя Науменко А.О.) позовні вимоги Запорізької міської ради задоволені частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» на користь Запорізької міської ради 377 535 грн 41 коп. заборгованості за договорами оренди землі № 22 від 02.12.2009 та №31 від 11.08.2010, за період з 01.01.2021 по 31.10.2024, та 4 530 грн 42 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, у відзив на позовну заяву у справі № 908/260/25 (сформований в підсистемі «Електронний суд»), у відповідності з ч. 1 ст. 124 ГПК України, відповідач повідомив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» планує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції становить 30 000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу. Також, в відзиві відповідач повідомив, що докази понесення судових витрат будуть подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, які потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

03.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» звернулось до суду із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу, просить суд стягнути з Запорізької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» 50 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу у справі № 908/260/25.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідачем до матеріалів справи надано завірені належним чином копії:

- договору про надання правової допомоги № 7 від 25.07.2024;

- додаткової угоди від 05.02.2025 до договору про надання правової допомоги №7 від 05.02.2025;

- акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.06.2025 до договору про надання правової допомоги № 7 від 25.07.2024.

Судом встановлено, що 25.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «Золоті ворота», далі Виконавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп», далі Клієнт, укладений договір надання правничої допомоги №7, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору сторони визначили, що Виконавець зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів Клієнта та надавати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншим чинним законодавством, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, зміст, умови, вартість та строки виконання покладених Клієнтом на Виконавця завдань визначаються Сторонами у додаткових угодах до даного Договору.

Пунктом 1.3. Договору сторони узгодили, що факт надання Виконавцем правової допомоги (послуг) Клієнту оформляється Актом приймання-передачі виконаних робіт.

Умовами розділу 4 «Розмір і порядок оплати гонорару» Договору Виконавець та Клієнт узгодили, що за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються Виконавцем, Клієнт сплачує Виконавцю гонорар (винагороду), розмір якого узгоджується Сторонами та визначається в додатковій угоді до даного Договору. Гонорар може включати «гонорар успіху» за досягнення позитивного результату розгляду справи, якщо такий погоджено сторонами в додатковій угоді (п.4.1.). Гонорар сплачується в готівковій або безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця в троки, додатково узгоджені Сторонами в додатковій угоді до даного Договору (п.4.2.). За усною домовленістю Сторін гонорар може бути сплачено як передоплату (п. 4.3.). За результатами надання правової допомоги складається Детальний Опис послуг та акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), що підписується Сторонами. В Детальному Описі послуг вказується обсяг наданої Виконавцем правової допомоги (послуг), період за який надана дана правова допомога (послуг) та її вартість. Акт та Детальний Опис послуг надсилається Клієнту Виконавцем одним із способів: факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, засобами електронного зв`язку (п. 4.5.). Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) про надання правової допомоги вважається підписання, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній на надав Виконавцю письмові аргументовані заперечення на даний акт (п. 4.6.). В Акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) Сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги. В цьому випадку Сторони керуються умовами Акту (п. 4.7.).

Відповідно до п. 7.1 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025.

05.02.2025 Адвокатським об`єднанням «Золоті ворота» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» укладена додаткова угода від 05.02.2025 до договору про надання правової допомоги №7 від 05.02.2025, за якою Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Клієнту юридичні послуги, що полягають у наданні правничої (правової) допомоги в процесі розгляду господарським судом Запорізької області справи № 908/260/25 за позовом Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп», про стягнення 919 525 грн. 95 коп.

Пунктом 2 Додаткової угоди, сторони узгодили, що за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються Виконавцем, Клієнт сплачує Виконавцю гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі, що становить 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).

Згідно із п. 3 Додаткової угоди гонорар сплачується в готівковій або безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт).

Умовами п. 4 Додаткової угоди сторони дійшли згоди, що за результатами надання правової допомоги згідно цієї Додаткової угоди, сторони складають лише акт приймання-передачі наданих послуг (виконавчих робіт), що підписується Сторонами. Акт надсилається Клієнту Виконавцем одним із способів: факсимільний зв`язком, поштовим зв`язком, засобами електронного зв`язку.

02.06.2025 Адвокатським об`єднанням «Золоті ворота» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» був складений та підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.06.2025 до договору про надання правової допомоги № 7 від 25.07.2024, про те, що на виконання умов Договору про надання правничої допомоги № 7 від 25.07.2024, та Додаткової угоди від 05.02.2025 до нього, Виконавцем були виконані, а Клієнтом прийняті послуги з надання правничої (правової) допомоги в процесі розгляду Господарським судом Запорізької області справи № 908/260/25 за позовом Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп», про стягнення 919 525 грн. 95 коп.

Пунктом 2 вказаного акту сторони узгодили, що вартість виконаних робіт становить 50 000 гривень (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ.

Згідно із п. 3 акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.06.2025 вартість виконаних Виконавцем робіт/послуг визначена умовами Додаткової угоди від 05.02.2025 та включає підготовку документів по суті справи № 908/260/25 (підготовка та подання відзиву на позовну заяву, виконання вимог суду, підготовка та подання пояснень у справі, підготовка та звернення з адвокатським запитом до Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Також, в п. 4 акту зазначено, що Клієнт приймає виконані роботи (надані послуги) та не має претензій до Виконавця щодо якості виконаних робіт згідно умов Договору та Додаткової угоди від 05.02.2025.

Матеріали справи свідчать, що при розгляді справи № 908/260/25 відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» представляв адвокат Мороз Олексій Васильович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1166 від 27.09.2019) на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АС № 1128425 від 17.02.2025, на підставі договору про надання правничої допомоги № 7 від 25.07.2024

Адвокатом Мороз О.В. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» подані за допомогою підсистеми «Електронний суд» відзив на позовну заяву, заява від 27.02.2025, пояснення у справі від 01.04.2025.

Запорізька міська рада звернулась до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката Мороз О.В. до 5 000 грн 00 коп. В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що договір про надання правової допомоги № 7 від 25.07.2024р. був укладений до того, як виникли спірні правовідносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп», у зв`яжу із чим можна зробити висновок, що адвокат Мороз О.В. здійснював супровід інших справ Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп», а тепер намагається обґрунтувати розмір гонорару адвоката на суму 50 000,00 грн. Вказує, що у справі № 908/260/25 було проведено 7 судових засідань, проте на жодне судове засідання адвокат Мороз О.В. не з`явився, а лише подавав через зареєстрований електронний кабінет у підсистемі електронний суд ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області відзив на позовну заяву, заяву про виконання вимог ухвали Господарського суду Запорізької області 25.02.2025, пояснення по справі № 908/260/25. Зазначає, що зменшення суми стягнення з 919 525,95 грн на 377 535,41 грн не є результатом виконаної роботи адвоката Мороз О.В., а є лише наслідком сформованої судової практики у подібних спорах. Вважає, що розмір гонорару адвоката на суму 50 000,00 грн є не розумним, відповідно до складності справи, адже такі справи, як стягнення заборгованості за договором оренди землі є розповсюдженими у м. Запоріжжя і якихось виняткових істотних обставин у справі № 908/260/25 не має, а час який затрачений адвокатом Мороз О.В. на справу № 908/260/25 є мінімальним. Також, вказує, що адвокат Мороз О.В. не врахував практику Європейського суду з прав людини, правова позиція якого ґрунтується на тому, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Запорізька міська рада вважає, що адвокатом Мороз О.В. не дотримано вимоги ч. 4 ст. 126 ГПК України, тому є підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21 та від 19.01.2024 у справі № 910/2053/20.

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 6. ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, відповідач та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Суд вважає встановленим, що позивачем дотримані вимоги частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України в частині надання детального опису наданих послуг із визначенням їх вартості.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що відповідачем дотримано порядок подання доказів на підтвердження заявленого до стягнення розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/20, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Надавши оцінку усім доданим доказам, з урахуванням категорії цієї справи, критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 10 000 грн 00 коп. від заявленої суми (50 000 грн 00 коп.). Решту витрат на професійну правову допомогу у розмірі до 40 000 грн 00 коп. покласти на відповідача.

Крім того, доказів того, що результат вирішення справи міг вплинути на репутацію сторони або така справа викликала публічний інтерес матеріали дійсної справи не містять.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» про відшкодування витрат на правничу допомогу витрат у справі № 908/260/25 задовольнити частково.

Стягнути з Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» (вул. Єршова, буд. 1, м. Луцьк, Волинська область, 43000, ідентифікаційний код юридичної особи 35782357) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлене і підписане 23.06.2025.

Повний текст додаткового рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова