ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.06.2025 м.Дніпро Справа № 904/3359/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Логвиненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Ревякіна Н.М. (в залі суду);

від відповідача: Кім Г.В. (в залі суду);

інші учасники: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-Б" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 (суддя Бажанова Ю.А., повний текст якого підписаний 17.12.2024) у справі №904/3359/24

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-Б", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

ОСОБА_1 , м. Дніпро

ОСОБА_2 , м. Дніпро

ОСОБА_3 , м. Дніпро

ОСОБА_4 , м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, припинення права володіння нерухомим майном, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 135 шляхом демонтажу самочинно побудованого нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: Л-2II, II поверх прибудови, ЛIV-2 прибудова, Лш-1 - прибудова склад, лII- ганок, лш- ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" ().

- припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 01), яке складається з: ЛII-2, II поверх прибудови, ЛІV -2 прибудова, ЛIII -1-прибудова склад, лII- ганок, лIII - ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом, Дніпровська міська рада зазначає, що спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності.

Внаслідок самовільного будівництва нежитлових приміщень, з користування Дніпровської міської ради поза її волею вибула земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 135. Враховуючи, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який є предметом спору у цій справі, є об`єктом самочинного будівництва, то ефективним способом захисту порушених прав Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про знесення такого будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України. При цьому обставина щодо державної реєстрації права власності на цей об`єкт не спростовує факт самочинності зведення цього нерухомого майна, та наявності підстав для застосування статті 376 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.08.2024.

Також Дніпровська міська рада подала заяву про забезпечення позову, в якій просить:

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, яке складається з: ЛII-2, II поверх прибудови, ЛІV -2 прибудова, ЛIII 1 - прибудова склад, лII - ганок, лIII - ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран по АДРЕСА_1 .

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна нерухомого майна, яке складається з: ЛII-2, II поверх прибудови, ЛІV - 2 прибудова, ЛIII 1 - прибудова склад, лII - ганок, лIII - ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності. На зазначеній земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади, без дозволу власника землі (земельної ділянки) Дніпровської міської ради Банніковим Юрієм Геннадійовичем, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 самочинно побудовано нерухоме майно.

Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом за захистом законних прав власника землі.

Спір у справі між Дніпровською міською радою та відповідачем виник з приводу незаконного заволодіння земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та спорудження на ній самочинних будівель та споруд, відчуження яких було здійснено неправомірним способом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ТОВ "БЕРЕГОВЕ-ДНІПРО" шляхом оформлення договору купівлі-продажу від 07.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Бунякіною О.В., подальшого оформлення договору купівлі-продажу від 20.05.2015 між ТОВ "БЕРЕГОВЕ-ДНІПРО" та ОСОБА_1 та оформлення свідоцтва про право власності від 25.06.2015 за ТОВ "УНІВЕРСАЛ-Б", наступне відчуження цих нежитлових будівель та споруд може в подальшому покласти на позивача тягар його витребування від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024, що залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2024, заяву Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, яке складається з: ЛII-2, II поверх прибудови, ЛІV -2 прибудова, ЛIII 1 - прибудова склад, лII - ганок, лIII - ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран по АДРЕСА_1 ; заборонено державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна нерухомого майна, яке складається з: ЛII-2, II поверх прибудови, ЛІV - 2 прибудова, ЛIII 1 - прибудова склад, лII - ганок, лIII - ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; відкладено судове засідання у справі на 19.09.2024.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 у справі №904/3359/24 позов задоволено частково.

Усунено перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді м. Дніпро земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самочинно побудованого нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: Л-2II, II поверх прибудови, ЛIV-2 прибудова, Лш-1 - прибудова склад, лII- ганок, лш- ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" (49038, м. Дніпро, вул. Берегова, 135, ).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" м. Дніпро на користь Дніпровської міської ради м. Дніпро 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б", в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- факт самочинності будівництва встановлено судом на підставі відомостей технічного паспорту (не зазначено станом на яку дату такий паспорт виготовлено, ким його складено, та, зважаючи на наявність у матеріалах справи технічних паспортів, складених станом на різні періоди, не визначено, який саме технічний паспорт прийнято за основу).

Однак, мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду не містить оцінки жодного з доводів відповідача, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, а застосовані судом позиції Верховного Суду не є релевантними спірним правовідносинам;

- ухвалюючи рішення про усунення позивачу перешкод у користуванні земельною ділянкою судом першої інстанції не було враховано та взагалі не надано оцінки доводам відповідача про те, що земельна ділянка по вул. Берегова, 135 у місті Дніпро використовується за її призначенням, правомірно зайнята об`єктом нерухомого майна, який набуто третіми особами, та вказана земельна ділянка є частиною майнового комплексу, утвореного ще до її передання у комунальну власність.

Зазначає, що історія формування спірної земельної ділянки, яка була виділена разом із об`єктами нерухомого майна із складу єдиного майнового комплексу заводу гірничо-шахтного устаткування, повністю спростовує обґрунтованість доводів позивача про самовільне зайняття земельної ділянки третіми особами або позивачем, та свідчить про відсутність перешкод, які були би створені Дніпровській міській раді, адже земельна ділянка, сформована та призначена по фактичному розміщенню нежитлових приміщень та прибудов та для їх обслуговування, і не може бути використана з іншою метою. При цьому, законні підстави для звільнення нібито самовільно зайнятої земельної ділянки, параметри якої навіть не визначені позивачем, відсутні.

Більше того, відсутні і підстави позбавлення відповідача належного йому права власності на об`єкт нерухомості, а заявлені позивачем вимоги, задоволені рішенням суду, не є пропорційними та не відповідають меті, з якою позивач, як орган місцевого самоврядування, здійснює контроль за використанням земельних ділянок комунальної власності.

Пред`являючи вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування нежитлових приміщень та нежитлових прибудов, Дніпровською міською радою жодним чином не обґрунтовано пропорційність такого заходу впливу та дотримання в даному випадку справедливого балансу між інтересами територіальної громади, які не були порушені, та позбавлення відповідача права власності, набутого правомірно;

- судом першої інстанції не було встановлено, а позивачем - не було доведено, що об`єкти, про знесення яких подано позов, відносяться до самочинного будівництва. Судом вирішено вказане питання виключно на підставі припущень, які нічим не підтверджені.

Апелянт наголошує, що і скасоване рішення, і постанова Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року у справі № 2-4816/10 за жодних умов не можуть бути єдиними доказами, покладеними в основу рішення суду про знесення об`єктів самочинного будівництва, адже сам по собі факт скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 не свідчить про анулювання права відповідача на нерухоме майно, яке було набуто правомірно, та не може бути єдиною підставою для задоволення пред`явленого позову. Звертає увагу, що згідно постанови апеляційного суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал-Б" не є учасником справи № 2-4816/10, а отже, у спорі із даним Товариством посилання на висновки суду у справі №2-4816/10 як на преюдиційні не відповідають положенням статті 75 ГПК України.

Жодним наявним у справі доказом не підтверджується факт віднесення до об`єктів самочинного будівництва того переліку об`єктів, що визначені судом до знесення. Також, суд першої інстанції не зважив на доводи відповідача про те, що знесення окремих частин нерухомого майна не є технічно можливим, і такі дії є фактично перебудовою, однак вимоги про перебудову з метою приведення земельної ділянки до первісного стану позивачем заявлено не було взагалі.

Наголошує, що стверджуючи про самовільне будівництво на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , та створені внаслідок цього перешкоди у використанні земельної ділянки, які можуть бути усунені шляхом знесення, позивач жодним чином не обґрунтовує наявність таких істотних порушень, пропорційними усуненню яких є позбавлення відповідача права власності на об`єкти нерухомості без вирішення питання щодо можливості усунення порушень (за умови їх доведення) у інший спосіб. Крім того, необґрунтованим є покладення на відповідача, який не є забудовником, обов`язку знести об`єкт.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає рішення законними та обґрунтованими, винесеними при дослідженні та з`ясуванні всіх обставин справи.

В частині доводів щодо використання земельної ділянки за її призначенням, правомірно зайнята об`єктом нерухомого майна, який набуто третіми особами, та вказана земельна ділянка є частиною майнового комплексу, утвореного ще до її передання в комунальну власність, зазначає, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , надавалась у користування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по фактичному розміщенню нежитлових приміщень та нежитлових прибудов. При цьому, згідно відповідних договорів оренди, цільове використання земельної ділянки металургія та оброблення металу. Доказів того, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , надавалась ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 для будівництва приміщень та будівель, матеріали справи не містять.

Звертає увагу, що земельна ділянка, на якій розташовано самочинне нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення в будівлі літ. Л-1, будівлі та споруди, загальною площею 2207, 8 кв.м. АДРЕСА_1 , належить Дніпровській міській раді та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначена земельна ділянка ніколи не передавалась ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 під будівництво, право власності чи користування нею за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не оформлювалось, що підтверджується висновками Дніпровського апеляційного суду, що викладені в постанові від 05.07.2023 по справі № 2-4816/10. Іншим особам, які були власниками нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 земельна ділянка не надавалась в користування.

Щодо не сформованої земельної ділянки та порушеного права міської ради розпоряджатись спірною земельною ділянкою стверджує, що спірна земельна ділянка під спірними об`єктами нерухомості знаходиться в межах населеного пункту, належить до комунальної форми власності і розпоряджається такою ділянкою Дніпровська міська рада. Позивачем не приймалось жодних рішень з приводу надання відповідачу земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будь-яких цілей. Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом, усунення перешкод усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою із приведенням цієї земельної ділянки у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованих будівель. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Щодо пропорційного втручання у право власності відповідача з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання.

Права Дніпровської міської ради, яка є власником майна земельної ділянки на якій самовільно побудоване спірне нерухоме майно, підлягають захисту шляхом задоволення даного позову з використанням правового механізму, установленого ст. 376 та 1212 ЦК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛ-Б» набуло право власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва серія та номер НОМЕР_1 , що оформлено Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

За таких обставин, враховуючи, що об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , який є предметом спору у цій справі, є об`єктом самочинного будівництва, то ефективним способом захисту порушених прав Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про знесення такого будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України. При цьому обставина щодо державної реєстрації права власності на цей об`єкт не спростовує факт самочинності зведення цього нерухомого майна, та наявності підстав для застосування статті 376 ЦК України.

Зауважує, що спірний об`єкт первісно зареєстровано в реєстрі нерухомого майна на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015, яке скасовано рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.12.2010 по справі № 2-4816/10 та є самочинним будівництвом, то він підлягає знесенню, а земельна ділянка приведенню у придатний для використання стан. Оскільки, спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, а також доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, з урахуванням вищезазначеного свідчить про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набули право власності на нього, отже відсутнє втручання в мирне володіння майном відповідача.

Отже, вважає, що порушення справедливого балансу інтересів позивача як власника земельної ділянки та відповідача немає, і захід втручання у право володіння відповідача шляхом повернення земельної ділянки у попередній стан, що існував до самочинного будівництва є пропорційним визначеній меті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 07.01.2025 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

15.01.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою від 16.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 у справі; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.05.2025 на 15:45 год.; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

28.01.2025 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

15.05.2025 (зареєстровані судом 16.05.2025) до суду від апелянта надійшли додаткові письмові пояснення, в яких апелянт просить суд врахувати додаткові пояснення щодо помилкового застосування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду.

Так, суд першої інстанції послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22, згідно якої права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно збудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 Цивільного кодексу України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження. Проте, суд першої інстанції не врахував, що у справі № 916/1174/22 від 15.11.2023 спір стосувався нерухомих об`єктів - 11 літніх будинків - на земельній ділянці у прибережній зоні на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка не була відведена для будівництва. При цьому, за фактичними обставинами справи № 916/1174/22, саме зайняття земельної ділянки прибережної зони було здійснено внаслідок самовільного будівництва об`єктів нерухомості на території, яка не була відведена для даної мети. Проте, за фактичними обставинами цієї справи (904/3359/24), належне відповідачеві майно утворене в результаті реконструкції без зміни геометричних розмірів та розташоване на земельній ділянці, сформованій по фактичному розміщенню нежитлових приміщень, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі рішення Дніпровської міської ради від 18.02.2004 № 89/15.

Звертає увагу, що в процесі використання земельної ділянки по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна, відповідачем та іншими особами, які приймають участь у справі, не було здійснено дій з зайняття площ земельної ділянки більше, ніж призначено для її обслуговування, та не було створено позивачу перешкод у використанні земельної ділянки. Протягом періоду з 2008 року та до дня подання позову, тобто понад 16 років, жодних претензій щодо використання відповідачем земельної ділянки по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна не було пред`явлено, як не було встановлено і протиправність використання відповідачем земельної ділянки, яка призначена для обслуговування належних останньому об`єктів нерухомого майна та є невіддільною від правомірно набутих об`єктів нерухомості.

При цьому, рішення суду першої інстанції не містить взагалі жодної оцінки чи мотивів, якими керувався суд при відхилення доводів відповідача про те, що ним не було самовільно зайнято земельну ділянку, а сам об`єкт нерухомого майна, який на ній знаходиться, був частиною цілісного майнового комплексу Колективного підприємства «Дніпропетровський завод гірничо-шахтного устаткування», та перебуває повністю в межах земельної ділянки, яка за Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 18.04.1996 № 462 Про надання земельних ділянок по вул. Берегова, 135 у постійне користування колективному підприємству Дніпропетровському заводу гірничо-шахтного устаткування для промислових площадок заводу по їх фактичному розміщенню земельні ділянки площею 373336 кв.м. та 12300 кв.м. по вул. Береговій, 135, була надана у постійне користування Колективному підприємству для промислових площадок заводу по їх фактичному розміщенню з видачею державного акту.

Набуття права власності на нежитлові приміщення та нежитлові прибудови є правомірним, договір купівлі-продажу від 29 грудня 2005 року не оскаржений, не визнаний недійсним, підтверджує набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, які наразі обліковуються за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та які позивач просить знести, і підстави для не застосування принципу єдності прав на об`єкт нерухомості та земельну ділянку в даному випадку відсутні.

Наголошує, що процитувавши правові висновки з постанов Верховного Суду, господарський суд їх не застосував, адже не врахував, що фактичні обставини набуття відповідачем та третіми особами прав на об`єкти нерухомого майна із складу єдиного майнового комплексу заводу гірничошахтного устаткування, повністю спростовують обґрунтованість доводів позивача про самовільне зайняття земельної ділянки третіми особами або позивачем, та свідчать про відсутність перешкод, які були би створені Дніпровській міській раді, адже земельна ділянка, сформована та призначена по фактичному розміщенню нежитлових приміщень та прибудов та для їх обслуговування, і не може бути використана з іншою метою. При цьому, законні підстави для звільнення нібито самовільно зайнятої земельної ділянки, параметри якої навіть не визначені позивачем, відсутні.

Більше того, судом не враховано, що здійснення реконструкції без зміни геометричних розмірів (шляхом добудови другого поверху, який судом ухвалено знести), здійснюється без документа, що посвідчує право на користування земельною ділянкою, як це підтверджується висновками постанови Верховного Суду від 05 вересня 2024 року у справі № 600/7509/21-а.

У судовому засіданні 19.05.2025 оголошена перерва до 23.06.2025.

18.06.2025 апелянтом вдруге подані письмові пояснення.

В судове засідання 23.06.2025 з`явились представники позивача і відповідача, надавши свої пояснення.

При розгляді справи судом встановлено, що 05.02.2025 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до провадження справу №908/2388/21 для вирішення питання щодо застосування ч.4 ст.376 ЦК України в контексті визначення належного відповідача у спорах про знесення об`єкта самочинного будівництва: чи є ним особа, яка здійснила самочинне будівництво, або останній набувач такого об`єкта.

Так, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду виснувала, що Велика Палата Верховного Суду встановила, що у справах № 509/11/17, № 201/2471/20, № 205/213/22, № 199/6251/18, № 201/4483/20, від висновків Касаційного цивільного суду у яких вважає за необхідне відступити Касаційний господарський суд, позови в частині звільнення земельних ділянок шляхом знесення (демонтажу) об`єктів самовільного будівництва були пред`явлені уповноваженими органами власників земельних ділянок до осіб, які здійснили таку самовільну забудову, тоді як спірні земельні ділянки не були відведені для цієї мети, або без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Касаційний цивільний суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 376 ЦК України, а також частини другої статті 212 ЗК України, виснував, що позови у цих справах у цій частині вимог задоволенню не підлягають, оскільки належним відповідачем за такою вимогою є особа, яка є власником відповідної забудови на день подання позову, тобто останній набувач такого майна, а не особи, які вчинили такі забудови і надалі здійснили їх відчуження.

Оскільки відносини у справі № 908/2388/21 і справах № 509/11/17, № 201/2471/20, № 205/213/22, № 199/6251/18, № 201/4483/20 є подібними, а Касаційний господарський суд не погоджується з висновками Касаційного цивільного суду щодо застосування частини четверної статті 376 ЦК України, внаслідок чого вважає за необхідне відступити від цих висновків, а також зважаючи на відсутність висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, справа №908/2388/21 підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що у досліджуваній справі (904/3359/24) предметом позовних вимог також є зобов`язання ТОВ «Універсал-Б» усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 135 шляхом демонтажу самочинно побудованого нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 135, яке складається з: Л-2II, II поверх прибудови, ЛIV-2 прибудова, Лш-1 - прибудова склад, лII- ганок, лш- ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" ();

- припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ-Б" нерухомим майном, що розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Берегова, 135 (реєстраційний номер: 01), яке складається з: ЛII-2, II поверх прибудови, ЛІV -2 прибудова, ЛIII -1-прибудова склад, лII- ганок, лIII - ґанок, вартова 2 Е, вартова 2 Ж, 2 Л - альтанка (тимчасова), № 24 - огорожа, № 25 - ворота, № 26 - ворота, № 35 - козловий кран.

Позов позивачем пред`явлено до останнього власника зазначеного майна.

При цьому, оскаржуючи рішення, апелянт також посилається на необґрунтованість заявленої до нього вимоги, в тому числі з підстави покладення на нього, як особи, що не є забудовником, обов`язку знести об`єкт.

Отже, правомірність визначення позивачем особи відповідача входить до предмету дослідження у справі.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, з метою правильного вирішення справи та застосування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які за приписами ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» мають враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 904/3359/24, до розгляду Великою Палатою Верховного Суд справи № 908/2388/21, проти чого заперечували як позивач, так і відповідач.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/3359/24 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суд справи № 908/2388/21 та опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної ухвали в порядку ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 25.06.2025.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков