ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 Справа № 914/2959/24

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Мастак, м.Золочів Львівської області

до відповідача: Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізичної особи підприємця Вах Володимира Дмитровича, м.Золочів Львівської області

про: визнання недійсними та скасування в частині рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 №63/115-р/к у справі №63/1-01-101-2020

Суддя Ділай У.І.

Секретар Ю.І.Кохановська

За участі представників сторін:

Від позивача: П.О.Янчак - представник

Від відповідача: С.Л.Оленюк - представник

Від третьої особи: В.Д.Боровець представник

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2025, справу №914/2959/24 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 04.12.2024 позовну заяву залишено без руху.

09.12.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.12.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.01.2025.

У судових засіданнях від 14.01.2025 та від 22.01.2025 оголошено перерву.

Ухвалою від 04.02.2025 продовжено строк розгляду підготовчого провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 25.02.2025.

Ухвалою від 25.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2025.

У судових засіданнях від 18.03.2025 та від 03.04.2025 оголошено перерву.

Ухвалами від 08.04.2025, від 22.04.2025, від 01.05.2025 розгляд справи відкладено.

У судовому засіданні від 14.05.2025 оголошено перерву до 03.06.2025.

Ухвалою від 03.06.2025 розгляд справи відкладено на 12.06.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 12.06.2025 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 12.06.2025 представник відповідача заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні 12.06.2025 надав пояснення по суті спору.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Згідно з розпорядженням адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі відділення АМК, відповідач) від 10.09.2020 №63/70-рп/к розпочато розгляд справи №63/1-01-101-2020 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Мастак» (далі ТзОВ «НВП «Мастак», Товариство, позивач) та ФОП Вахом В.Д. законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів за ідентифікаторами закупівель: UA-2016-11-03-001302-с, UA-2017-04-14-000001-a, UA-2017-12-01-001471-a, UA -2018-04-26-000164-с, UA-2018-05-04-001676-b, UA-2018-07-23-001154-b, UA-2018-08-13-001171-a, UA-2016-11-21-000873-а, UA-2017-11-02-000640-a, UA-2018-08-21-000649-b.

Розпочато розгляд справи за ознаками вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Адміністративна колегія Відділення АМК за результатами розгляду справи № 63/1-01-101-2020 постановила 30.09.2024 Рішення АМК, відповідно до якого:

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2016-11-03-001302-с, предметом яких були прилади вимірювання. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.1 та 2 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2016-11-21-000873-а, предметом яких були комплекти трасопошукових приладів. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.4 та 5 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2017-04-14-000001-a, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.7 та 8 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2017-11-02-000640-a, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.10 та 11 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2017-12-01-001471-a, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.13 та 14 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA -2018-04-26-000164-с, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.16 та 17 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2018-05-04-001676-b, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.19 та 20 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2018-07-23-001154-b, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.22 та 23 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2018-08-13-001171-c, предметом яких були обладнання для контролю залізничного руху. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.25 та 26 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2017-11-02-000640-a, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.10 та 11 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2017-12-01-001471-a, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.13 та 14 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA -2018-04-26-000164-с, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.16 та 17 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2018-05-04-001676-b, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.19 та 20 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2018-07-23-001154-b, предметом яких були прилади для вимірювання величин. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.22 та 23 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2018-08-13-001171-c, предметом яких були обладнання для контролю залізничного руху. За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000 грн (п.25 та 26 рішення);

- визнала, що, зокрема, Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів.

Відділенням АМК встановлені такі факти у своїй сукупності, а саме: наявність між ТзОВ «НВП «Мастак» та ФОП Вах В.Д. господарських відносин у період проведення Торгів; наявність між ТзОВ «НВП «Мастак» та ФОП Вах В.Д. дилерських відносин; схожість дій в часі та особливість доступу до ІР-адрес; банківські гарантії, які видані одним і тим же банком; особливості завантаження пропозицій; спільні особливості в оформленні документів, наданих учасниками для участі у процедурах закупівель; телефонні з`єднання між учасниками; спільна адреса здійснення господарської діяльності; спільна участь в закупівлях. Предмет закупівель є однотипним, у справі об`єднано 10 закупівель щодо яких встановлені порушення, які по змісту повторюються.

За твердженням позивача рішення базується на формальних підставах доведення антиконкурентної поведінки учасників. Позивач вважає, що відповідач допустив неповноту дослідження обставин, які мають значення для справи, визнав встановленими обставини, які не лише не були доведеними, але й прямо спростовані матеріалами справи, його висновки не відповідають обставинам справи і при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Крім цього, позивач звернув увагу, що розгляд Відділенням АМК антимонопольної справи № 63/1-01-101-2020 здійснювався з 2020 року по 2024 рік. Збір доказів в антимонопольній справі, які лягли в основу оскаржуваного рішення відбувався протягом 2020 року по квітень 2021 року. З середини 2021 року нових доказів АМК зібрано не було, і будь-яких дій щодо їх збору Відділенням АМК не проводилось.

При цьому з 2020 року перевірялись Закупівлі (10 Торгів), які проводились впродовж 2016-2018 років: Торги-1 (ІЗ UA-2016-11-03-001302-с) дата оприлюднення 03.11.2016, кінцевий строк подання пропозицій 22.11.2016; Торги-2 (ІЗ UA-2016-11-21-000873-а) дата оприлюднення 21.11.2016, кінцевий строк подання пропозицій 15.12.2016; Торги-3 (ІЗ UA-2017-04-14-000001-a) дата оприлюднення 14.04.2017, кінцевий строк подання пропозицій 12.05.2017; Торги-4 (UA-2017-11-02-000640-a) дата оприлюднення 02.11.2017, кінцевий строк подання пропозицій 17.11.2017; Торги-5 (ІЗ UA-2017-12-01-001471-a) дата оприлюднення 01.12.2017, кінцевий строк подання пропозицій 19.12.2017; Торги-6 (ua-2018-04-26-000164-с) дата оприлюднення 26.04.2018, кінцевий строк подання пропозицій 25.05.2018; Торги-7 (ua-2018-05-04-001676-b) дата оприлюднення 04.05.2018, кінцевий строк подання пропозицій 21.05.2018; Торги-8 (UA-2018-07-23-001154- b) дата оприлюднення 23.07.2018, кінцевий строк подання пропозицій 08.08.2018; Торги-9 (UA-2018-08-13-001171-c) подача пропозицій: 13.08.2018 11.09.2018, Торги-10 (UA-2018-08-21-000649-b) дата оприлюднення 21.08.2018, кінцевий строк подання пропозицій 06.09.2018. Вказане свідчить, що передбачений статтею 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строк давності притягнення до відповідальності давно минув.

В контексті строків розгляду справи АМК позивач зазначив, що з 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України» яким змінено правила проведення перевірок суб`єктів господарювання, у тому числі і вчинення окремих процесуальних дій з боку органів АМК в аспекті забезпечення дотримання прав суб`єктів господарювання. Зокрема, цим Законом внесені зміни до Закону України «Про захист економічної конкуренції» доповнено його положення статті 37-1 «Строки розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Як зазначив позивач розгляд справи відділенням АМК не зупинявся та відсутні відповідні розпорядження. Усі процесуальні дії щодо збору доказів були вчинені відповідачем ще на початку 2021 року, об`єктивних та поважних причин невиконання Відділенням АМК основного завдання (зазначеного в пункті 1 статті 3 Закону № 3659-XII) протягом тривалого часу не було.

За міркуваннями позивача не зрозумілим є факт зволікання прийняття будь-якого рішення відділенням АМК. Така обставина спричинила неможливість отримання від ПрАТ «Київстар» та АТ «Укртелеком» будь-якої інформації, щодо можливих з`єднань між Товариством та ФОП Вах В.Д. Таке зволікання спричинило неможливість отримання доказів щодо спростування висновків відділення АМК від інших суб`єктів господарювання.

Позивач стверджує, що зволікання з вирішенням справи затягнуло стан юридичної невизначеності у спірних правовідносинах та спричинив негативні наслідки для товариства.

Разом з тим позивач зазначив, що на поштову адресу ТзОВ «НВП Мастак» 24.09.2024 надійшло повідомлення про розгляд 30.09.2024 Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України справи №63/1-01-101-2020 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за поданням від 20.09.2024 №63-03/246-П з попереднім висновком. Також запропоновано до 27.09.2024 надати пояснення у справі, яка стосується участі ТзОВ «НВП Мастак» у десяти Торгах протягом 2016-2018 років. Натомість позивач був позбавлений можливості ознайомлюватися з матеріалами справи до прийняття рішення, наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення, подавати свої міркування та заперечення. Лише на адвокатський запит було отримано відповідь про прийняття відділенням АМК 30.09.2024 рішення по справі.

Відповідно до прохальної частини позову позивач просить:

1)Визнати недійсним та скасувати пункт 1, пункт 4, пункт 7, пункт 10, пункт 13, пункт 16, пункт 19, пункт 22, пункт 25, пункт 28 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 № 63/115-р/к у справі №63/1-01-101-2020 в частині того, що ТзОВ «НВП «Мастак» узгодивши свою поведінку із ФОП Вах В.Д. під час участі в торгах, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

2)Визнати недійсним та скасувати пункт 2, пункт 5, пункт 8, пункт 11, пункт 14, пункт 17, пункт 20, пункт 23, пункт 26, пункт 29 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 № 63/115-р/к про накладення на ТзОВ «НВП «Мастак» штрафу у загальному розмірі 680 000,00 грн.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши, що в рішенні № 115, в межах виключних повноважень органів Антимонопольного комітету України (стаття 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»), встановлено обставини, саме які підлягають оцінці в їх сукупності. При цьому відповідач вважає, що позов не спростовує встановлених відділенням під час розгляду справи про захист економічної конкуренції обставин та не враховує обсяг проаналізованих матеріалів у 10 торгах.

Так, по перше, у рішенні зазначено про наявність господарських відносин, що вказує на існування спільного середовища ведення господарської діяльності між ТОВ НВП «Мастак» та ФОП Вах В.Д., що надавало Відповідачам можливість для узгодження поведінки під час підготовки та проведення Торгів-1.

По друге. Під час дослідження відповідачем виявлено, що між учасниками були дилерські відносини.

По третє. Відповідачем встановлено схожість дій в часі та особливість доступу до ІР-адрес.

По четверте. На виконання вимог Замовника, обидва Учасники подали електронні банківські гарантії забезпечення тендерних пропозицій, виданих одним і тим же банком - ПАТ «Діамантбанк», в одну і ту ж дату та за послідовними вихідними номерами.

По п`яте. Під час дослідження властивостей файлів, завантажених Учасниками до електронної системи закупівель встановлено, що обидва Учасники подали більшість документів у своїх пропозиціях, які створені у форматі PDF однієї версії та за допомогою одного і того ж виробника PDF, а також у однакові дати.

По шосте. Відповідач відзначив про схожість документів пропозицій.

За твердженням відповідача такі особливості поведінки учасників під час аукціону свідчить про попередню домовленість ТОВ «НВП «Мастак» та ФОП Вах В.Д. під час підготовки пропозицій конкурсних Торгів-1, Торгів-2, Торгів-3, Торгів-4, Торгах-5, Торгах-6, Торгах-7, Торгах-8, Торгах-9, Торга-10 в частині визначення цін. Отже, зазначене виключає можливість того, що запропоновані цінові пропозиції учасників готувалися кожним з них окремо, без обміну інформацією між ними, а це в свою чергу свідчить про те, що під час підготовки документів, необхідних для участі в Торгів-1, Торгів-2, Торгів-3, Торгів-4, Торгах-5, Торгах-6, Торгах-7, Торгах-8, Торгах-9, Торга-10 ТОВ «НВП «Мастак» та ФОП Вах В.Д. діяли узгоджено.

Крім того, відповідач зазначив, що твердження позовача щодо строку давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не враховують (порушують) приписи частини другої статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» («Перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції»).

ФОП Вах В.Д. заперечив проти твердження про те, що разом із позивачем вони здійснили антиконкуренті узгоджені дії, направлені на спотворення результатів торгів. При цьому третя особа зазначила, що факти порушення десять раз законодавства про захист економічної конкуренції, про яке стверджує відповідач, відбулось у період із 23.11.2016 по 12.09.2018 (23.11.2016; 16.12.2016; 15.05.2017; 20.11.2017; 20.12.2017; 22.05.2018; 29.05.2018; 09.08.2018; 07.09.2018; 12.09.2018), то накладення штрафних санкцій на учасників торгів відповідно до рішення №63/115-р/к, оформлення якого відбулось 30.09.2024, здійснено із порушенням ч.2 ст.19 Конституції України та ч.1 ст.42 Закону про захист економічної конкуренції поза межами п`ятирічного строку давності притягнення до відповідальності.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Предметом розгляду у цій справі є визнання частково недійсним рішення АМК в частині визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Предметом розгляду справи є визнання частково недійсним рішення АМК в частині визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Специфіка спорів щодо оскарження рішень АМК, якими визнано дії учасників торгів антиконкурентними узгодженими діями, які стосуються спотворення результатів таких торгів, полягає у тому, що у кожному конкретному випадку судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справ з`ясовується питання наявності/відсутності підстав для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, якими в силу приписів частини першої статті 59 Закону, зокрема, є:

Виходячи зі змісту приписів ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст.ст. 4,5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) можливість задоволення позовних вимог передбачає необхідність доведення позивачем (ст.ст. 13,74 ГПК) та встановлення судом такої сукупності елементів: наявність та приналежність позивачеві захищуваного суб`єктивного права або легітимного інтересу (а); порушення (невизнання або оспорювання) такого суб`єктивного права/інтересу з боку визначеного відповідача (б); належність та ефективність обраного способу судового захисту (в).

Оскільки оспорюваним рішенням АМК відносно позивача запроваджено негативні майнові наслідки, уникнення яких за наявності легітимних підстав (зокрема, і через процедурні порушення - у разі їх наявності та доведення) є з точки зору принципу розумності (п.6 ст.3 ЦК) цілком логічним для суб`єкта господарювання, остільки, оспорювання такого рішення у судовому порядку з метою "анулювання" небажаних негативних наслідків становить законний об`єкт судової ревізії, що підкреслює взаємозв`язок визначених елементів (а) і (б). Своєю чергою, сформульовані позовні вимоги (елемент (в)) цілком узгоджуються із приписами ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а ефективність обраного Позивачем способу захисту у межах цієї справи Відповідачем не заперечена.

АМК та його органи для реалізації основного завдання, визначеного у ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (п.1 ст. 3) в межах своїх дискреційних повноважень, визначених у ч.4 ст.4 Закону здійснює державний контроль та вчиняє відповідні дії з метою додержання законодавства про захист економічної конкуренції, захисту інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень у підприємницькій діяльності та у сфері медіа.

Згідно з п.п. 1, 2, 4, 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що зазначені нормативно-правові акти (з огляду на критерій регулювання суспільних відносин та кола питань, які вони вирішують) є спеціальними нормативно-правовими актами, що регулюють відносини АМК, як державного органу з спеціальним статусом у правовідносинах з суб`єктами господарювання, органами влади, органами місцевого самоврядування, а також органами адміністративно-господарського управління та контролю у відносинах, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Отже, захист економічної конкуренції в Україні покладено на АМК, які останній реалізує шляхом виявлення, припинення та притягнення до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства в рамках адміністративної процедури - розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм (правова позиція, викладена у низці постанов Верховного Суду, у тому числі, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/23000/17).

Суд не втручається у дискрецію АМК поза межами перевірки за наявними підставами, які передбачені у ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Водночас суди можуть контролювати як відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи, наявними ресурсами тощо. Отже, у разі звернення позивача до суду з вимогою про оскарження рішення/дій АМК саме на суд покладено обов`язок перевірки дотримання органами АМК вимог законодавства та здійснення ними рішення / дій на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2021 та 26.10.2021 у справі № 922/1865/20).

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Ні Законом, ані Правилами розгляду заяв і справ порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженими розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, не визначено строків, які встановлюють тривалість розслідування з моменту його початку до винесення відповідного рішення АМК.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень ст.ст. 8, 9 ч. 2 ст.19 Конституції України, які є нормами прямої дії, АМК, як державний орган має виконувати свої дискреційні повноваження керуючись принципом верховенства права, як одним з основних принципів демократичного суспільства.

Згідно з положеннями Закону України "Про Антимонопольний комітет України", АМК, як державний орган із спеціальним статусом, у правовідносинах з суб`єктами господарювання щодо виявлення, припинення та притягнення до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства в рамках адміністративної процедури (розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції) має виконувати свої дискреційні повноваження сумлінно, ретельно, відповідально, добросовісно, дотримуватися принципів правової визначеності та захисту правомірних очікувань, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для інтересів суб`єкта господарювання і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до Закону України "Про Антимонопольний комітет України" питання щодо тривалості розслідування в антимонопольній справі з моменту його початку до винесення відповідного рішення АМК, незважаючи на відсутність нормативно запроваджених у Законі строків розгляду й прийняття відповідного рішення, не дозволяє сприймати стан розв`язання цього питання безмежним, безкінечним, таким, що може тривати невиправдано довго.

Згідно з судовою практикою в межах розслідування порушення конкурентного законодавства ЄСПЛ неодноразово зазначав, що адміністративні органи, приймаючи рішення, не можуть забезпечувати дотримання гарантій, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Тому такі рішення згодом повинні бути предметом перевірки судового органу, що має "повну юрисдикцію" та насправді забезпечує гарантії пунктом 1 статті 6 Конвенції (зокрема, Albert and Le Compte v. Belgium, Tsfayo v. the United Kingdom, Vasteberga Taxi Aktiebolag And Vulic v. Sweden).

За висновками ЄСПЛ "повна юрисдикція" передбачає наявність у суду повноважень дослідити всі питання факту і права, що мають значення для відповідного спору, та поетапно оцінити всі аргументи сторони. Лише такий орган судової влади відповідає поняттю "Суд" у розумінні статті 6 Конвенції (рішення Terra B. V. Woningen v. the Netherlands, Sigma Radio Television Ltd v. Cyprus та Produkcija Plus Storitveno Podjetje d.o.o. v. Slovenia).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 11.11.1996 у справі "Кантоні проти Франції"; від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України").

У справі "Funke, Crйmieux and Miailhe" ЄСПЛ вважає, що оскаржувані операції в сфері конкуренції не можна розглядати як суворо пропорційні переслідуваним законним цілям (пункт 49 рішення).

Стосовно доводів позивача про надмірну тривалість розгляду відповідачем справи №63/1-01-101-2020, в межах якої було прийнято оскаржуване рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/70-рп/к від 30.09.2024 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 вказаного Закону, розгляд справи може бути зупинено з власної ініціативи відповідного органу Антимонопольного комітету України чи за заявою особи, яка бере участь у справі, до завершення розгляду органом Антимонопольного комітету України, господарським судом пов`язаної з цією справою іншої справи або до вирішення державним органом пов`язаного з нею іншого питання. Про зупинення розгляду справи та його поновлення приймається розпорядження.

Відповідно до положень ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (надалі Закон 2210-III):

- суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п. 13-16 ст.50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення (ч.1);

- перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (ч.2).

Аналіз положень ст. 35 Закону 2210-III дає підстави для висновку, що у цій статті визначено перелік дій, які підпадають під поняття визначення "розгляд справи", зокрема, це збір та аналіз доказів (документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації).

Положення ч.2 ст. 42 Закону 2210-III визначають, що перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органом АМК антимонопольної справи. Водночас наведені положення ніяким чином не скасовують, підміняють та/або продовжують строки, визначені у ч.1 цієї статті. Також в силу положень ст.19 Конституції України та п. 1 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не наділяють правом органи АМК щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення конкурентного законодавства поза межами, визначеними у частині першій ст. 42 Закону 2210-III.

Отже, у вирішенні питання щодо дотримання органом АМК строків давності притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності тлумачення словосполучення "розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" першочергове значення має саме сутнісний зміст поняття "розгляд справи". Тобто, вчинення органом АМК всіх необхідних процесуальних дій, направлених на збір доказів, які підтверджують обставини інкримінованого суб`єкту господарювання порушення конкурентного законодавства та вчинення всіх необхідних, передбачених Законом дій задля встановлення обставин такого порушення, і, відповідно, прийняття рішення щодо наявності/відсутності підстав для притягнення цього суб`єкта до відповідальності.

У разі якщо господарські суди під час розгляду справи встановлять обставини саме щодо бездіяльності органів АМК, яка полягає у зволіканні щодо прийняття рішення за наслідками розгляду антимонопольної справи, в межах строків притягнення до відповідальності, які встановлені у ст. 42 Закону за відсутності об`єктивних і поважних причин, що пов`язані безпосередньо із розглядом справи (складність справи/поведінка сторін антимонопольної справи/дії або бездіяльність відповідних державних органів), бездіяльність органу АМК не може визнаватися такою, що узгоджується з положеннями ст. 59 Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.05.2024 у справі №910/19008/21 та від 17.04.2025 у справі №922/3008/24, де також розглядалося касаційним судом аналогічні до висловлюваних у межах цієї справи аргументи органу АМК щодо "виправданості" тривалості провадження у антимонопольній справі, а тому вказана позиція підлягає врахуванню колегією апеляційного суду згідно із приписами ч.4 ст.236 ГПК України.

Як встановлено судом, Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у межах визначених законом повноважень та відповідно до вимог законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні №63/115-рп/к від 29.08.2024, прийнятому за результатами розгляду справи №63/1-01-101-2020, зазначено низку обставин, які, на переконання органу, свідчать про вчинення ТОВ «НВП «Мастак» антиконкурентних узгоджених дій під час участі у 10 процедурах закупівель. Зокрема, встановлено факти: наявності господарських та дилерських відносин між учасниками; схожості дій в часі та доступу до ІР-адрес; подання електронних банківських гарантій, виданих одним і тим же банком, в одну і ту ж дату та за послідовними вихідними номерами; подібності властивостей електронних файлів, що, на думку відповідача, є нетиповими для незалежних конкурентів. У зв`язку з цим відповідачем було кваліфіковано дії позивача як порушення законодавства про захист економічної конкуренції та застосовано передбачені законом санкції у вигляді накладення штрафу в загальному розмірі 680000,00 грн.

Так, розгляд антимонопольної справи №63/1-01-101-2020 за ознаками вчинення ТОВ «НВП «Мастак» порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розпочато 10.09.2020 відповідно до розпорядження Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; Рішення у справі ТОВ «НВП «Мастак» прийнято лише 30.09.2024, тобто розгляд справи тривав понад 4 роки.

За цей період відповідачем не доведено наявності об`єктивних та поважних причин, пов`язаних із складністю справи чи поведінкою сторін, які б обґрунтовували надмірну тривалість провадження. Відповідно до змісту рішення АМК, більшість доказів були зібрані на початковому етапі розслідування, ідентичні за характером та використані для всіх епізодів (торгів), при цьому подальших дій, пов`язаних із збором нових доказів, не вчинялося. Також у рішенні не наведено жодних пояснень щодо необхідності фактичного бездіяльного періоду з моменту відкриття провадження до ухвалення рішення.

Такий підхід свідчить про фактичну бездіяльність та сприйняття наданих повноважень як необмеженої дискреції, що суперечить підходу, викладеному у правових позиціях Верховного Суду щодо строків притягнення до відповідальності у справах про порушення антимонопольного законодавства - і надані пояснення органу АМК стосовно тривалості розгляду антимонопольної справи означеної правової оцінки не спростовують.

Господарський суд Львівської області погоджується з доводами позивача про те, що орган АМК порушив строки притягнення до відповідальності, передбачені ст.42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та зазначає, що виявлене порушення строків застосування заходів впливу вже само по собі є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову та скасування рішення АМКУ.

Розгляд територіальним відділенням АМК антимонопольної справи більше ніж 4 роки може стати надмірним тягарем для позивача, беручи до уваги відсутність юридичної визначеності і остаточності щодо вирішення питання порушення/непорушення ним законодавства про захист економічної конкуренції, а також може позбавити Позивача належного захисту, з огляду на втрату можливості надавати докази, які можуть втратити достовірність і повноту з плином часу.

Згідно зі ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції", строк давності притягнення до відповідальності становить п`ять років з дня вчинення порушення. Перебіг цього строку дійсно може бути зупинений на час розгляду справи органами АМКУ.

Однак, зупинення строку давності не може бути використано для необґрунтованого затягування розслідування. У даному випадку, АМК не надало об`єктивних причин для такої тривалості розслідування, що свідчить про зловживання правом на зупинення строку давності.

Слід зазначити, що за змістом спірного рішення АМК основна доказова база - зокрема, щодо всіх епізодів участі в торгах - була отримана ще на початкових етапах розгляду справи, однакова за своєю суттю та стосується аналогічних обставин. Відповідачем не наведено обґрунтувань, чому для збору доказів щодо кожного епізоду (торгів) необхідно було понад чотири роки з моменту відкриття провадження (10.09.2020) до ухвалення рішення (30.09.2024).

З огляду на зазначене, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що з 01.01.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" №3295-IX від 09.08.2023, яким суттєво змінено правила проведення перевірок суб`єктів господарювання, у тому числі і вчинення окремих процесуальних дій з боку органів Антимонопольного комітету України в аспекті забезпечення дотримання прав суб`єктів господарювання.

Загальною метою вищенаведеного закону є наближення підходів до застосування українського антимонопольного законодавства до підходів, які застосовуються в Європейському Союзі задля підвищення ефективності застосування українського законодавства.

Зокрема, цим Законом №3295-IX від 09.08.2023 внесені зміни до Закону України "Про захист економічної конкуренції" та доповнено його положення статтею 37-1 "Строки розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції". Відповідно до положень наведеної норми: справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розглядаються органами Антимонопольного комітету України протягом розумного строку, але не більше трьох років з дня прийняття розпорядження про початок розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Законом (ч.1 цієї статті). За наявності обґрунтованих підстав, що перешкоджають розгляду справи у строк, визначений ч.1 цієї статті, органи Антимонопольного комітету України можуть продовжити цей строк, але не більше ніж на два роки, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі (ч.2 цієї статті). До строку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не зараховується час зупинення розгляду справи відповідно до ч.2 ст.38 цього Закону (ч.3 цієї статті). Якщо протягом граничних строків розгляду справи, передбачених.ч.1 та 2 цієї статті, органом Антимонопольного комітету України рішення не прийнято, справа підлягає закриттю на підставі абз.7 ч.1 ст.49 цього Закону (ч.4 цієї статті).

Таким чином, хоча Законом №3295-IX від 09.08.2023 не встановлено зворотну дію в часі його норм, однак правозастосування положень ст.ст. 42, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у сукупності з положеннями статей 1, 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у повній мірі також узгоджується з концепцією та метою цього Закону, зокрема, в аспекті забезпечення дотримання прав суб`єктів господарювання на розумність строку розгляду питання щодо наявності/відсутності у його діях порушень конкурентного законодавства.

Враховуючи, що загальна тривалість розгляду антимонопольної справи не відповідає принципу верховенства права за відсутності обґрунтованих, об`єктивних і поважних причин для зволікання відповідачем із прийняттям рішення, що призвело до притягнення позивача до відповідальності поза межами строків давності (торги відбулись у 2016-2018р.р.), передбачених ч. 1 ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Господарський суд Львівської області дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Визнати недійсним частково та скасувати пункт 1, пункт 4, пункт 7, пункт 10, пункт 13, пункт 16, пункт 19, пункт 22, пункт 25, пункт 28 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 року № 63/115-р/к у справі №63/1- 01-101-2020 в частині того, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Мастак» (80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Барвінського,50, ідентифікаційний номер 38708831).

3.Визнати недійсним та скасувати пункт 2, пункт 5, пункт 8, пункт 11, пункт 14, пункт 17, пункт 20, пункт 23, пункт 26, пункт 29 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 року № 63/115-р/к про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Мастак» (80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Барвінського,50, ідентифікаційний номер 38708831) штрафу у загальному розмірі 680 000,00 грн.

4.Стягнути з Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України(79000, м.Львів, вул.Коперника,4, ідентифікаційний номер 20812013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Мастак» (80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Барвінського,50, ідентифікаційний номер 38708831) 10582,40 грн судового збору.

5.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 24.06.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ