ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 червня 2025 рокуСправа № 912/1461/25

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Кабакова В.Г. розглянувши заяву від 23.06.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський агропродукт"

про скасування судового наказу від 06.06.2025 у справі №912/1461/25, виданого Господарським судом Кіровоградської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" звернулось до суду із заявою від 03.06.2025 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський агропродукт" заборгованості в розмірі 16715,37 грн, пені 2917,16 грн, 30% річних 3047,35 грн, інфляційних збитків 1292,60 грн за заявою про приєднання від 16.09.2019 до Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень.

06.06.2025 у справі №912/1461/25 суд видав судовий наказ, копія якого направлена до електронного кабінету боржника.

23.06.2025 через систему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександрійський агропродукт" подало заяву від 14.04.2025 про скасування судового наказу від 06.06.2025 у справі №912/1461/25 та стягнення судових витрат.

Розглянувши заяву про скасування наказу, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Положення пункту п`ятого частини третьої статті 157 ГПК України встановлюють обов`язковість зазначення в заяві про скасування судового наказу про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача і не вимагають доведення обґрунтування таких доводів.

Згідно з частиною третьою статті 158 ГПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

Заява від 23.06.2025 подана з дотриманням вимог статті 157 ГПК України в межах визначеного строку адвокатом Гулим А.В. згідно ордера серії ВА №1117416 від 23.06.2025.

Мотивом заяви про скасування судового наказу є не згода боржника з фактом наявності заборгованості та її розміром, оскільки він не підписував жодних актів наданих послуг, дані акти не отримував.

До заяви додано на підтвердження сплати судового збору у визначеному розмірі платіжну інструкцію від 23.06.2025 на суму 151,40 грн.

Суд, дослідивши заяву, дійшов висновку про наявність підстав для скасування судового наказу від 06.06.2025 №912/1461/25.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Заява від 23.06.2025 ТОВ "Олександрійський агропродукт" підлягає задоволенню, а судовий наказ - скасуванню.

Також, у заяві від 23.06.2025 зазначено про стягнення судових витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Натомість частиною 2 статті 12 ГПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України передбачено, що суд під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Таким чином, за результатами розгляду справи за відповідною заявою, судом лише видається судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, а заявлені стягувачем вимоги не розглядаються по суті.

Господарський суд також звертає увагу боржника у справі на положення частини 1 статті 41 ГПК України, відповідно до яких сторони є учасниками у справах позовного провадження, тоді як дана справа розглядалася в порядку наказного провадження, в якому, відповідно до положень частини 2 зазначеної статті, учасниками є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ за правилами наказного провадження визначено розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України "Наказне провадження", який окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені заявником, та чітко визначає, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

При цьому, положеннями частини 1 статті 154 ГПК України також передбачено, що розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника.

У той же час, відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Господарський суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому за правилами наказного провадження в даному випадку стягувач буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

При цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи, і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, покладається саме на сторони по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Проаналізувавши зазначені положення у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами лише за результатами розгляду справи у порядку позовного провадження, що у свою чергу забезпечує дотримання принципів змагальності сторін та пропорційності у господарському судочинстві.

Крім того, господарський суд зауважує, оскільки в процесі розгляду даної справи в порядку наказного провадження судом не було встановлено факту обґрунтованості або необґрунтованості вимог заявника (стягувача), суд, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, не має правових підстав для покладення витрат по сплаті судового збору за подання заяви про скасування судового наказу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта".

Враховуючи вищевикладене, заява ТОВ "Олександрійський агропродукт" в частині стягнення судових витрат, які більш того не містять визначеного розміру, задоволенню не підлягає.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 151, 156, 157, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Судовий наказ від 06.06.2025 №912/1461/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський агропродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" заборгованості в розмірі 16715,37 грн, пені 2917,16 грн, 30% річних 3047,35 грн, інфляційних збитків 1292,60 грн, а також 302,80 грн судового збору - скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовити в задоволенні заяви від 23.06.2025 ТОВ "Олександрійський агропродукт" в частині стягнення судових витрат.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Копії ухвали направити стягувачу, боржнику (до електронних кабінетів).

Суддя В.Г. Кабакова