РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2025Справа № 910/13281/24

За позовомПервинної профспілкової організація виробничого підрозділу «Швидкісне депо» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця»
доМазура Сергія Андрійовича
простягнення 48 406,06 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Первина профспілкова організація виробничого підрозділу «Швидкісне депо» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Мазура Сергія Андрійовича (далі - відповідач, Мазур С.А. ) про стягнення заборгованості в розмірі 48 406,60 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 відкрито провадження у справі № 910/13281/24, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При відкритті провадження в даній справі судом також враховано, що в якості відповідача зазначено громадянина Мазура Сергія Андрійовича.

Як вбачається з інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21.07.2022 було припинено статус Мазура С.А. як підприємця.

Предметом спору в справі є стягнення грошових коштів, які Мазур С.А. отримав саме як фізична особа-підприємець відповідно до платіжного доручення № 854 від 22.02.2022.

Отже, на момент отримання коштів відповідач мав статус фізичної особи-підприємця, а спірні правовідносини виникли виключно у межах його господарської діяльності. Зазначене відповідає вимогам пункту 2 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарські суди розглядають справи між суб`єктами господарювання щодо господарських правовідносин.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18, втрата фізичною особою статусу підприємця після укладення договору не змінює господарську підсудність спору, якщо правовідносини виникли з господарської діяльності.

Велика Палата зазначила, що визначальним для вирішення питання підсудності є не тільки суб`єктний склад учасників спору на момент його розгляду, але й характер спірних правовідносин на момент їх виникнення.

Таким чином, даний спір підсудний господарському суду, оскільки виник з господарських відносин між суб`єктами господарювання.

19.11.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, суд відмовив у його задоволенні, про що виніс ухвалу від 20.12.2024.

Крім того, 19.11.2024 відповідач подав відзив на позов, у якому, зокрема заявив, про витребування у позивача первинного документу - підписаного договору про надання послуг з організації заходу від 21.02.2022.

Позивач, у свою чергу, 28.11.2024 надав відповідь на відзив.

Суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про витребування первинного документу - підписаного договору про надання послуг з організації заходу від 21.02.2022, адже відповідач не довів, що він позбавлений можливості подати цей доказ самостійно, а позовні вимоги ґрунтуються на тому, що жодного договору сторони так і не підписали. Тобто, заявляючи даний позов Первинна профспілкова організація виробничого підрозділу «Швидкісне депо» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» посилається на неукладенні письмового правочину та вимагає повернути отримані кошти.

Керуючись ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З доводів позивача вбачається, що між Фізичною особою-підприємцем Мазуром Сергієм Андрійовичем та первинною профспілковою організацією філії «Українська залізнична швидкісна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - «ППО філії «УЗШК» АТ «Укрзалізниця») у спрощений спосіб укладено договір про надання послуг з організації заходу, який мав відбутися 25 лютого 2022 року.

22.02.2022 фізичною особою-підприємцем Мазуром Сергієм Андрійовичем виставлено ППО філії «УЗШК» АТ «Укрзалізниця» рахунок № 4 на попередню оплату послуг з організації заходу на загальну суму 48 406,60 грн.

Платіжним дорученням № 854 від 22.02.2022, ППО філії «УЗШК» АТ «Укрзалізниця» було здійснено оплату коштів згідно виставленого рахунку.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, яз стверджує позивач, що взяті на себе зобов`язання з надання послуг з організації заходу, який мав відбутися 25 лютого 2022 року, відповідачем не виконані, а кошти у сумі 48 406,60 грн ППО філії «УЗШК» АТ «Укрзалізниця» не повернуті.

Відповідач проти заявленого позову заперечував у повному обсязі посилаючись, зокрема, на наступне:

- 21.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання послуг з організації заходу, згідно умов якого, відповідач бере на себе зобов`язання здійснити організацію заходу, які мали відбутися 25.02.2024, а позивач оплатити послуги відповідача у розмірі 200 000 грн, у день проведення заходу;

- відповідач передав позивачу два примірники підписаного ним Договору на підпис уповноваженою особою позивача та 22.02.2022 виставив позивачу рахунок на оплату завдатку за проведення заходу, який на умовах Договору не повертається замовнику;

- позивач оплатив завдаток, однак не надав відповідачу його примірник Договору, який мав бути підписаний керівництвом;

- 25.02.2022 відповідач, організував захід, однак, люди не прийшли на захід, тому що в Україні почалась війна. Проте, відповідач витратився на продукти, доставку, оплату послуг працівників та інше;

- відповідач взяв на себе зобов`язання за Договором, організував захід, однак, позивач не оплатив послуги відповідача в повному обсязі та не прийшов на святкування, на телефонні дзвінки ніхто не відповідав;

- відповідач поніс збитки за послуги, які надав позивачу, однак не отримав за них повного розрахунку;

- позивач не долучив до позовної заяви первинний документ, який породив правовідносини між сторонами, а саме укладений та підписаний сторонами Договір про надання послуг з організації заходу від 21.02.2022, примірник якого так і не повернув відповідачу, після його підписання.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ані позивач, ані відповідач до матеріалів справи належним чином завірену копію договору від 21.02.2022 до матеріалів справи не долучили.

У той же час, з наявних у справі доказів вбачається, що 22.02.2022 позивач перерахував на користь відповідача 48 406,60 грн відповідно до платіжного доручення № 854, призначення платежу: передоплата за організацію заходу згідно ах. № 4 від 22.02.2022 без ПДВ.

До позовної заяви додано копію Рахунку № 4 від 22.02.2022 на суму 48 406,60 грн, який у графі «договір» містить запис - «організація заходу». Однак, жодних реквізитів (дати укладення договору, номеру правочину) у рахунку не вказано.

Таким чином, твердження відповідача про те, що правовідносини сторін виникли на підставі письмового договору про надання послуг, укладеного 21.02.2022 під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Крім того, спростовуючи позовні вимоги, Мазур С.А. наголошував, що саме позивач повинен був надати підписаний сторонами договір, оскільки його примірники були надіслані Первинній профспілковій організації виробничого підрозділу «Швидкісне депо» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», але не були повернуті.

У той же час, оскільки Мазур С.А. не надав жодних доказів надсилання примірників договору позивачу, то суд позбавлений можливості перевірити такі доводи.

Позивач же, у свою чергу, в позовній заяві та відповіді на відзив наголосив на тому, що письмовий договір між ним та Мазуром С.А. не укладався, а правовідносини виникли на підставі правочину, укладеного в спрощений спосіб.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутній письмовий договір від 21.02.2022, а натомість наявні платіжне доручення № 854 від 22.02.2022 та Рахунок на оплату № 4 від 22.02.2022, а у призначенні платежу зроблено запис про найменування послуг, то суд приходить до висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину про надання послуг у спрощений спосіб.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач стверджує, що відповідач своїх зобов`язань з організації заходу не виконав, а отримані 22.02.2022 грошові кошти в сумі 48 406,60 грн.

У той же час, доводи відповідача про здійснення ним організації запланованого заходу 25.02.20252 матеріали справи не містять. Мазур С.А. не долучив жодних документальних підтверджень вчинення дій, зокрема, з пошуку приміщення, купівлі продуктів, доставки, оплати послуг працівників.

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи фактичні дані та доводи сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо повернення грошових коштів в розмірі 48 406,06 грн. Такі кошти підлягають поверненню у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині надання замовлених послуг за договором, укладеним в спрощений спосіб.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Первинної профспілкової організація виробничого підрозділу «Швидкісне депо» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

2. Стягнути з Мазура Сергія Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Первинної профспілкової організація виробничого підрозділу «Швидкісне депо» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» (02096, м. Київ, вул. Привокзальна, 3; ) заборгованість в розмірі 48 406,60 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко