ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2025 Справа № 914/2786/22

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши

Скаргу (вх.№2287/25 від 27.05.2025р.): Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича

у справі

за позовом: Керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі

позивача: Львівської обласної ради

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

відповідача-2: Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації

про: визнання недійсними додаткових угод, стягнення 1 191 714,46 грн.,

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

до відповідача-1 (за зустрічним позовом): Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня»

відповідача-2 (за зустрічним позовом): Львівської обласної ради

про: стягнення 165 400,00 грн.,

представники

прокурор: Слиш Г.С.,

заявника (скаржника/боржника): не з`явився,

третьої особи: не з`явився,

приватний виконавець: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається скарга на дії приватного виконавця у справі №914/2786/22 за позовом: Керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі позивача: Львівської обласної ради до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», відповідача-2: Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 1 191 714,46 грн., за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до відповідача-1 (за зустрічним позовом): Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня» відповідача-2 (за зустрічним позовом): Львівської обласної ради про стягнення 165 400,00 грн.

Відповідно до прохальної частини скарги на дії приватного виконавця, скаржник просить суд:

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78054788 від 12.05.2025 в частині стягнення з ТзОВ «Львівгаз збут» основної винагороди в сумі 119 171,45 грн.

03.06.2025р. на адресу суду прокурор подала заперечення щодо поданої скарги на дії приватного виконавця (вх.№14727/25).

03.06.2025р. на адресу суду скаржник подав заяву, в котрій просить суд залишити без розгляду подану скаргу.

У вказаній справі судове засідання, призначене на 04.06.2025 р., не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Король М.Р. у відпустці.

В судове засідання 18.06.2025р. прибула прокурор.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про закриття провадження за скаргою (вх.№2287/25 від 27.05.2025р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича з наступних підстав.

За загальними правилами процесуальних кодексів скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, частиною 2 статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Адже Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі «Белілос проти Швейцарії»).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» установлено, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права. Під час такого перегляду Велика Палата Верховного Суду наділена повноваженнями вирішувати, зокрема, питання юрисдикційності тієї чи іншої справи.

Так, зазначені норми права у поєднанні з висловленими Великою Палатою Верховного Суду принципами визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, дають підстави для висновку, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018р. у справі № 906/515/17, від 16.01.2019р. у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019р. у справі № 927/769/16, від 11.09.2019р. у справі № 925/138/18, від 23.11.2021р. у справі №175/1571/15, від 20.09.2018р. у справі № 821/872/17, від 17.10.2018р. у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019р. у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019р. у справі №758/201/17.

При цьому, судом встановлено, що справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на те, що оскаржується постанова приватного виконавця в частині стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, скаржник повинен був звернутись до адміністративного суду.

У зв`язку з наведеним, провадження у даній справі щодо розгляду скарги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №78054788 від 12.05.2025р. в частині стягнення з боржника (заявника/скаржника) основної винагороди приватного виконавця в сумі 119 1714,45 грн. підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 234, 235, 326 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження за Скаргою (вх.№2287/25 від 27.05.2025р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повну ухвалу складено 23.06.2025р.

Суддя Король М.Р.