ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2025 р. Справа № 927/754/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 12.06.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024

повне рішення складене 02.12.2024

у справі № 927/754/24 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом В.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області, в інтересах держави в особі: Чернігівської обласної ради

до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Козелецьрайагролісгосп"

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісних позовних вимог

В.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області (прокурор) в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради (позивач) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області (відповідач), щоб в судовому порядку:

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Остерською міською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- скасувати в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га відноситься до земель лісогосподарського призначення та перебувала у спільній власності територіальних громад області, управління якою здійснює Чернігівська обласна рада, тому Остерська міська рада не мала правових підстав вчинення дій щодо проведення реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарського спеціалізоване підприємство "Козелецьрайагролісгосп".

03.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 у справі № 927/754/24 позов задоволено повністю. Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Остерською міською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220). Стягнуто з Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури 6056,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що спірна земельна ділянка сформована за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні ДАСП "Козелецьрайагролісгосп" та знаходяться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, проте виходить за межі лісового кварталу №112, що свідчить про її формування також за рахунок інших земель, тому відповідачем протиправно зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 у справі № 927/754/24, 20.12.2024 Остерська міська рада Чернігівського району Чернігівської області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 у справі № 927/754/24 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться, зокрема, до того, що: (1) спірна земельна ділянка виникла як об`єкт правовідносин з 08.12.2023; (2) рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 не є правовстановлюючим документом, що підтверджує право на землю; (3) у рішенні Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 не ідентифіковано, яку саме земельну ділянку передано ДП "Козелецьрайагролісгосп" у постійне користування; (4) враховуючи відсутність у ДП "Козелецьрайагролісгосп" правовстановлюючих документів на землю, встановлений судом першої інстанції факт наявності у ДП "Козелецьрайагролісгосп" права постійного користування, відсутній; (5) право позивача не порушено у зв`язку з відсутністю об`єкту права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області щодо спірної ділянки; (6) прокурором обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.01.2025 матеріали апеляційної скарги Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області по справі № 927/754/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Андрієнко В.В., Пономаренко Є.Ю.

13.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/754/24.

03.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/754/24.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/754/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 для розгляду справи № 927/754/24 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/754/24 за апеляційною скаргою Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 та призначено справу до розгляд на 03.04.2025.

27.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

04.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Козелецьрайагролісгосп" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

12.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Чернігівської обласної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2025 розгляд справи відкладено на 15.05.2025.

В судовому засіданні 15.05.2025 оголошувалась перерва до 12.06.2025.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області слід задовольнити, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 у справі № 927/754/24 скасувати, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом Чернігівської області та перевірено судом апеляційної інстанції, Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Козелецьрайагролісгосп" створене на підставі наказу Обласного комунального спеціалізованого агролісогосподарського підприємства "Чернігівоблагроліс" від 27.12.2000 № 9, зареєстроване 16.01.2001 за розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 19, на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, входить до сфери Управління комунального майна Чернігівської області (п. 1.1. Статуту ДП "Козелецьрайагролісгосп").

Дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Козелецьрайагролісгосп" є лісокористувачем згідно з рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001, основним видом діяльності якого є спеціалізоване ведення лісового господарства. Засновником Підприємства є комунальне підприємство "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради (п. 1.2., 2.1., 3.8., 3.9. Статуту ДП "Козелецьрайагролісгосп").

Рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 надано Дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Козелецьрайагролісгосп" в постійне користування земельні ділянки загальною площею 14333,6 га, розташовані в Козелецькому районі, які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, що припинили своє існування в процесі реформування, і належать до земель запасу.

Факт належності земельної ділянки з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га до земель лісового фонду та факт постійного користування ДП "Козелецьрайагролісгосп" вказаною земельною ділянкою підтверджується матеріалами лісовпорядкування.

За даними Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО "Укрдержліспроект", викладеними у листі від 31.05.2024 № 02-660, відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2015 року згідно з наданими координатами поворотних точок земельна ділянка з кадастровим номером :29:065:0001 частково накладається на межі 112 кварталу ДП "Козелецьрайагролісгосп".

На замовлення Остерської міської ради ФОП Бригинець О.В. виготовлена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення на території Остерської міської ради (Пархимівський старостинський округ) для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг площею 116,2337 га.

На підставі технічної документації із землеустрою, розробленої ФОП Бригинець О.В., в Державному земельному кадастрі 08.12.2023 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :29:065:0001, площею 116,2337 га з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (за кодом 09.01.), категорія земель - землі лісогосподарського призначення; земельна ділянка розташована на території Остерської міської ради; відомості про форму власності не внесено, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру НВ-024, сформований 10.01.2024.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2024 № 363986051, 04.01.2024 державним реєстратором Кіптівської сільської ради Юрченком Р.О., на підставі рішення Остерської міської ради від 15.12.2023 № 35-20/VIII, відомостей з ДЗК від 04.01.2024 № 69505843, зареєстровано за Остерською міською радою право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :29:065:0001, площею 116,2337 га.

Як стверджує прокурор, земельна ділянка з кадастровим номером :29:065:0001, площею 116,2337 га відноситься до земель лісогосподарського призначення, перебуває у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області, розпорядником якої є Чернігівська обласна рада, формування земельної ділянки у межах 112 кварталу відбулось на замовлення Остерської міської ради у тому числі і за рахунок земель, які не входять в межі вказаного кварталу та не відносяться до земель лісогосподарського призначення, тому спірна земельна ділянка не сформованою як об`єкт цивільних прав, що свідчить про формальне набуття Остерською міською радою права власності на спірну земельну ділянку.

Прокурор, вважаючи безпідставним вибуття з володіння спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення, звернувся в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради з позовом до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить усунути перешкоди власнику - державі в особі Чернігівської обласної ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :29:065:0001, площею 116,2337 га, шляхом:

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Остерською міською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :29:065:0001 площею 116,2337 га.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини другої та пункту «б» частини третьої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

У відповідності до усталеної позиції Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Отже, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Так, судом першої інстанції встановлено, що: спірна земельна ділянка сформована за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні ДП «Козелецьрайагролісгосп» та знаходились у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області; спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення; право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за Остерською міською радою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, за висновком суду першої інстанції спірна земельна ділянка протиправно вибула із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради, зайняття земельної ділянки слід вважати таким, що не пов`язано з позбавленням права володіння, порушення права територіальної громади, відтак скасування державної реєстрації права власності Остерської міської ради на земельну ділянку з одночасним скасуванням державної реєстрації права комунальної власності є ефективним способом захисту порушеного права попереднього власника.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, негаторним позовом є позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Натомість згідно статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає у вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому відповідно до статті 396 ЦК України за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає у відновленні володіння власника (титульного володільця), що, у свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (пункт 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).

Тобто, предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) з чужого незаконного володіння.

Володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина перша статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість така інша особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем такого майна, але не набуває права володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може.

У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння такою особою таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

У пункті 56 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є належним та ефективним способом захисту права власності. Такий висновок випливає також із постанов Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини третьої статті 26 названого Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (пункт 87)).

Усталеною є практика Великої Палати Верховного Суду, коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, а отже, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення порушеного права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, від 22.01.2025 у справі № 446/478/19).

Підсумовуючи викладене вище, слід зазначити, що коли право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)).

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункт 38), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 148).

Таким чином, належним способом захисту права позивача у даному випадку є віндикаційний позов про витребування земельної ділянки з володіння відповідача.

Обрання позивачем неналежного чи неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц (пункт 127), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 148).

Відтак, в задоволенні позову слід відмовити через неналежність обраного способу захисту прав Чернігівської обласної ради.

Враховуючи, що наведене вище є самостійною підставою для відмови в позові, колегія суддів дійшла висновку не давати відповідь на кожен аргумент апеляційної скарги з огляду на висновки Європейського суду з прав людини у справах «Проніна проти України», «Руїз Торіха проти Іспанії» (хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент), оскільки в такому разі прийняття рішення про відмову в задоволенні позову не залежить від інших встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення зокрема є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, невірно встановив обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового про відмову у позові.

Судові витрати

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) за подачу позову до суду першої інстанції залишити за позивачем, судовий збір за подачу апеляційної скарги - покласти на Чернігівську обласну прокуратуру.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 у справі № 927/754/24 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2024 у справі № 927/754/24 - скасувати, прийняти нове, яким у позові відмовити.

3. Судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції залишити за позивачем.

4. Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) на користь Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області (, вул. Незалежності, 21, м. Остер, Чернігівський район, Чернігівська область, 17044) 7 267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 копійок) судового збору за подачу апеляційної скарги.

5. Доручити Господарського суду Чернігівської області видати відповідний наказ на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи № 927/754/24 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Є.Ю. Пономаренко

О.В. Тищенко