РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2025Справа № 910/483/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Приватного акціонерного товариства «Стрілець» (04119, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 83Д; ідентифікаційний код 21557043)

до

Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13; ідентифікаційний код 00015622)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Київської міської організації товариства сприяння обороні України (03056, місто Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 27; ідентифікаційний код 02721873)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Підприємства «Міський спортивно-технічний клуб" Київської міської організації ТСО України» (03111, місто Київ, вулиця Щербаківського Данила, будинок 45-А; ідентифікаційний код 30523644)

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Метелиці Олександра Олександровича (02100, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 22/11)

про визнання незаконним та скасування наказу,

Представники:

від позивача: Ковальчук Н.В.;

від відповідача: Барановська А.М.;

від третьої особи-1: Буценко А.І.;

від третьої особи-2: не з`явилися;

від третьої особи-3: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Стрілець АТ» (далі - ПРАТ «Стрілець АТ»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст/відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №38/7 від 06.01.2021 «Про відмову у задоволенні скарги».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті спірного наказу Міністерством юстиції України не враховано те, що рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Метелиці О.О. від 18.11.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб" Київської міської організації ТСО України» на нежитлові будівлі: будівля казарми та будівля теплопункту загальною площею 457 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, буд. 27-А, прийняте всупереч чинному законодавству, внаслідок чого порушено право власності позивача на вказане нерухоме майно.

Позивач також вказує на те, що однією з підстав для прийняття приватним нотаріусом Метелецею О.О. рішення №497325583 від 18.11.2019 вказано договір купівлі-продажу серія та номер: 1319 від 27.07.2016, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О., проте ця реєстраційна дія, станом на 18.11.2019 була нечинною, що також не було враховано відповідачем при прийнятті оспорюваного наказу. Крім того, приватним нотаріусом Метелицею О.О. порушено вимоги ч. 1 ст. 31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо порушення принципу одночасності нотаріальної дії з реєстраційною дією.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/483/25 за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі третіми особами-1, -2, -3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Київську міську організацію товариства сприяння обороні України (далі - КМОТСОУ/третя особа-1) - на стороні позивача, а також Підприємство «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» (далі - Підприємство «Міський спортивно-технічний клуб»/третя особа-2) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Метелиці Олександра Олександровича (далі - Нотаріус/третя особа-3), та призначив підготовче засідання на 24.02.2025.

31.01.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Мін`юст заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що під час розгляду скарги позивача було встановлено, що приватним нотаріусом Метелицею О.О. при проведенні реєстраційної дії дотримано вимог статей 10, 14, 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, належним чином перевірено документи, які подавались для державної реєстрації прав, на відповідність вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами, зі здійсненням всіх реєстраційних дій, передбачених чинним законодавством. Крім того, відповідач зазначає, що Міністерство юстиції України під час розгляду скарг не встановлює або спростовує (тобто не може визнавати чи не визнавати) дійсність правочинів, які стали підставою для набуття чи припинення майнових прав, за винятком, якщо такі правочини є недійсними в силу закону (нікчемними).

06.02.2025 через систему «Електронний суд» від Мін`юсту надійшло клопотання про долучення доказів направлення копії відзиву іншим учасникам справи.

24.02.2025 суд відклав підготовче засідання на 24.03.2025.

24.03.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

24.03.2025 суд відклав підготовче засідання на 14.04.2025.

14.04.2025 через систему «Електронний суд» позивачем вдруге подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Суд у підготовчому засіданні 14.04.2025 відмовив у задоволенні клопотання представника ПРАТ «Стрілець АТ» про відкладення (перенесення) розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.05.2025.

22.05.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

26.05.2025 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про участь у судовому засіданні 26.05.2025 у справі №910/483/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів, а також клопотання про долучення додаткових доказів.

У судовому засіданні 26.05.2025 суд поновив позивачу строк для долучення доказів до справи, прийняв подані докази до розгляду та оголосив перерву у судовому засіданні до 16.06.2025.

11.06.2025 до канцелярії суду від керівника ПРАТ «Стрілець АТ» надійшло клопотання про участь представника позивача у судовому засіданні 16.06.2025 у справі №910/483/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.06.2025 задовольнив клопотання ПРАТ «Стрілець АТ» про участь у судових засіданнях у справі №910/483/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16.06.2025 у судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-1.

Підприємство «Міський спортивно-технічний клуб" Київської міської організації ТСО України» та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Метелиця О.О. у судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні представник ПРАТ «Стрілець АТ» просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представники Міністерства юстиції України та Київської міської організації товариства сприяння обороні України, у свою чергу, проти задоволення позову заперечували.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.03.2000 між Київським міським комітетом Товариства сприяння обороні України та Акціонерним товариством «Стрілець», правонаступником якого є ПРАТ «Стрілець АТ» укладено договір компенсаційних витрат, відповідно до якого комітет гарантує передачу АТ «Стрілець» земельної ділянки площею 1,35 га, що виділена рішеннями Виконавчого комітету Київської міської ради № 103 від 09.02.1987 та № 610 від 18.04.1967, а також відокремленої будівлі колишньої радіошколи і бойлерної, що знаходяться на балансі Комітету, та розташовані на цій земельній ділянці по вул. Індустріальній, 27.

18.09.2003 між ЗАТ «Стрілець АТ», правонаступником якого є ПРАТ «Стрілець АТ» (далі - товариство), та Київським міським комітетом Товариства сприяння обороні України (далі - організація) укладена угода про викладення договору компенсаційних витрат від 10.03.2000 у новій редакції.

Згідно із п. 1 угоди організацією здійснена відмова на користь товариства від земельної ділянки площею 1,35 га по вул. Індустріальній, 27А (літера А) (виділений товариству рішенням Київміськради ІХ сесії ХХІІІ скликання № 300/1734 від 14.03.2002), а також передано товариству для повного знесення будівлі колишньої радіошколи (дім-казарма) загальною площею 408 кв.м та бойлерної (теплопункт) загальною площею 49 кв.м, розташованих на вказаній земельній ділянці.

18.09.2003 за актом приймання-передачі КМОТСО України передала для знесення, а ЗАТ «Стрілець АТ» прийняло наступне нерухоме майно: будівлі колишньої радіошколи (дім-казарма) загальною площею 408 кв.м та бойлерної (теплопункт) загальною площею 49 кв.м, розташовані на земельній ділянці по вул. Індустріальній, 27А.

Таким чином, позивач вважає, що він набув права власності на нерухоме майно: будівлі колишньої радіошколи (дім-казарма) загальною площею 408 кв.м та бойлерної (теплопункт) загальною площею 49 кв.м, розташовані на земельній ділянці по вул. Індустріальній, 27А. При цьому, зазначає, що з огляду на те, що чинне на момент передачі позивачу прав на вказані будівлі законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації речових прав на нерухоме майно, такої реєстрації речових прав позивачем здійснено не було.

27.07.2016 між Київським міським комітетом Товариства сприяння обороні України (далі - продавець) та Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1319.

Відповідно до п. 1 цього договору купівлі-продажу продавець передає у власність, а покупець приймає належне продавцю приміщення, будівля казарми та будівля теплопункту, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, будинок 27А, загальною площею 457,0 кв.м, і сплачує за нього визначену за домовленістю сторін грошову суму.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав, 18.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), індексний номер: 49732583, зокрема, зареєстровано право власності за Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» на нежитлові будівлі: будівля казарми, загальною площею 408 кв.м та будівлі теплопункту загальною площею 49 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Гетьмана Вадима, 27-А.

Для прийняття вказаного рішення державному реєстратору надано:

- Технічний паспорт, серія та номер: Інвентаризаційна справа №2/01/02/17, виданий 01.02.2017, видавник: ТОВ «Апекстрейд»;

- Висновок, серія та номер: 1/18/11/17, виданий 18.11.2017, видавник: ТОВ «Апекстрейд»;

- Договір купівлі-продажу, серія та номер: 1319, виданий 27.07.2016, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

25.03.2020 ПРАТ «Стрілець АТ» звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою від 25.03.2020 вх. № 9115-33-20 на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Метелиці О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстрацію права приватної власності з відкриттям розділу), індексний номер:497325583 від 18.11.2019.

06.01.2021 Міністерством юстиції України прийнято наказ №38/7 «Про відмову у задоволенні скарги», яким відмовлено у задоволені скарги ПРАТ «Стрілець АТ» у зв`язку з тим, що рішення від 18.11.2019 №497325583, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. відповідно до законодавства.

Наказ Міністерством юстиції України № 38/7 прийнято на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 07.12.2020, складеного за результатом скарги ПРАТ «Стрілець АТ».

Отже, звертаючись із цим позовом до суду, позивач вказує на те, що Міністерством юстиції України при прийнятті наказу № 38/7 від 06.01.2021 про відмову у задоволенні скарги позивача не враховано, що внаслідок прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. рішення про реєстрацію права власності за Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» на нежитлові будівлі: будівля казарми, загальною площею 408 кв.м та будівлі теплопункту загальною площею 49 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Гетьмана Вадима, 27-А, порушені права позивача, як власника цього нерухомого майна. Також, позивач стверджує, що однією із підстав для прийняття приватним нотаріусом Метелицею О.О. рішення №497325583 від 18.11.2019 вказано договір купівлі-продажу серія та номер: 1319 від 27.07.2016, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О., проте ця реєстраційна дія, станом на 18.11.2019 була нечинною, що не було враховано відповідачем при прийнятті оспорюваного наказу. Крім того, приватним нотаріусом Метелицею О.О. порушено вимоги ч. 1 ст. 31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо принципу одночасності нотаріальної дії з реєстраційною дією.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Частинами 1-4 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Як зазначено судом вище, позовні вимоги ПРАТ «Стрілець АТ» зводяться до того, що позивач вказує на порушення своїх прав, як власника нерухомого майна: будівель казарми, загальною площею 408 кв.м та теплопункту загальною площею 49 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Гетьмана Вадима, 27-А, внаслідок проведеної приватним нотаріусом Метелицею О.О. реєстраційної дії щодо реєстрації права власності за Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» на вказане нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що ураховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими за принципом реєстраційного підтвердження володіння може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункт 90), від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19).

Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина 1 статті 317 ЦК України) незалежно від того, є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Тоді як право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункти 65-67); від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 92), від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19).

Таким чином, в результаті державної реєстрації права власності за особою така особа стає володільцем нерухомого майна, а особа, за якою право власності було зареєстроване раніше, втрачає володіння нерухомим майном.

Відповідно до абзацу другого частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі, якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Відповідно до абзацу вісімнадцятого частини 7 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав Міністерство юстиції України забезпечує відновлення попереднього становища, яке існувало до прийняття такого рішення, шляхом внесення відомостей до Державного реєстру прав у порядку, встановленому частиною третьою статті 26 цього Закону (внесення відомостей про скасування, набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно).

За змістом абзацу третього частини 3 статті 26 цього Закону, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином, в разі скасування (анулювання) Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за певною особою, до Державного реєстру вноситься новий запис про реєстрацію права власності за тією особою, за якою воно було зареєстроване раніше (до державної реєстрації на підставі анульованого рішення державного реєстратора). Внаслідок цього особа, яка стала володільцем нерухомого майна в результаті державної реєстрації за нею права власності на підставі анульованого рішення державного реєстратора, втрачає володіння, а таке володіння повертається особі, за якою право власності було зареєстроване раніше.

Відповідно до частини першої статі 6, частини першої 124 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Відповідно до частини другої 124 Конституції України вирішення юридичних спорів належить виключно до компетенції судової гілки влади.

Отже, при розгляді скарги на рішення державного реєстратора Міністерство юстиції України не вправі вирішувати спір між сторонами, зокрема робити висновки про права сторін на майно. Натомість до повноважень Міністерства юстиції України належить повернення майна у володіння скаржника (особи, за якою було зареєстроване право власності до оскаржуваної реєстрації), якщо майно вибуло з володіння скаржника за відсутності його волевиявлення, а державна реєстрація вчинена з порушенням закону, внаслідок чого інша особа за посередництва державного реєстратора самоправно заволоділа майном скаржника (тобто Міністерство юстиції України здійснює посесорний захист володіння скаржника). Повернення майна у володіння скаржника на підставі наказу Міністерства юстиції України можливе лише в тому випадку, якщо право власності на майно досі зареєстроване за тією особою, за якою воно було зареєстроване на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора. При цьому розгляд скарги має відбуватися у відповідності до законодавства, зокрема з додержанням прав заінтересованих осіб.

Якщо ж позивач (особа, яку було позбавлено володіння майном на користь попереднього володільця на підставі наказу Міністерства юстиції України) вважає такий наказ незаконним, то інтерес позивача полягає у поверненні володіння майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за позивачем. Судове рішення про визнання наказу Міністерства юстиції України незаконним чи про скасування наказу саме по собі не може бути підставою для такої реєстрації, оскільки вона (реєстрація) має наслідком не тільки введення позивача у володіння майном, а й одночасно позбавлення володіння актуального володільця.

Отже, суд зазначає, що для ухвалення судового рішення, яке є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем, необхідно принаймні встановити, що право власності належить позивачу. Цю обставину суд встановлює під час розгляду справи за позовною вимогою про витребування майна із чужого володіння.

Саме така вимога і відповідає належному способу захисту прав позивача, причому відповідачем за цією вимогою є не Міністерство юстиції України, а особа, яка зазначена у державному реєстрі як власник майна.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що саме рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 146)) незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 38)), чи у порядку відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини 1 статті 16 ЦК України).

Отже, суд зазначає, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України, в разі її задоволення, не призводить до повного захисту прав позивача, а зумовлює необхідність звернення до суду з новим позовом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ПРАТ «Стрілець АТ» зверталось до суду із позовом до Київської міської організації товариства сприяння обороні України та Підприємства «Міський спортивно-технічний клуб" Київської міської організації ТСО України» за участю третіх осіб про визнання недійсним договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1319, який укладено між КМОТСОУ та Підприємство «Міський спортивно-технічний клуб», а також визнання права власності позивача на нерухоме майно: будівля казарми, загальною площею 408 кв.м та будівлі теплопункту загальною площею 49 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Гетьмана Вадима, 27-А.

Так, Північний апеляційний господарський суд у постанові від 23.11.2020 за результатом розгляду справи №910/7683/17 зазначив, що у даному випадку право власності на спірне майно зареєстровано за Підприємством "Міський спортивно-технічний клуб" Київської міської організації ТСО України", задоволення вимог про визнання за ПРАТ «Стрілець АТ» права власності, а також визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.07.2016 не є ефективним способом захисту порушеного права позивача, оскільки не спроможне його відновити.

Північний апеляційний господарський суд звернув увагу позивача на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 виснувала, що це правило за аналогією закону має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. Якщо така реєстрація здійснена, то належним способом захисту, як зазначено вище, є віндикаційний позов, а не позов про визнання права власності.

За таких обставин, ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що ПРАТ «Стрілець АТ» обрано неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки скасування наказу Міністерства юстиції України №38/7 від 06.01.2021 «Про відмову у задоволенні скарги» не призведе до поновлення його прав на спірне нерухоме майно, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Стрілець» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 23.06.2025.

Суддя Віта БОНДАРЧУК