ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/338/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» (08344, Київська обл., Бориспільський район, сільрада Процівська, Урочище «Сосновий Гай»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» (01025, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 7, офіс 1),

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО-КЛУБ» (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, буд. 3),

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Вороньківської сільської ради (08352, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Вороньків, вул. Паркова, 2),

про визнання недійсним державного акту, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації та виключення записів з державного реєстру,

секретар судового засідання: Крикун І.В.

Представники сторін:

від позивача: Куксюк А.Л. (ордер на надання правової допомоги серії АІ № 1857991 від 27.03.2025 р.; посвідчення адвоката № 4567/10 від 30.06.2011 р.)

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від третьої особи: Порохницький Д.Ю. (довіреність № 1 від 09.09.2024 р.)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» (далі позивач, ТОВ «СОСНОВИЙ ГАЙ») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» (далі відповідач 1, ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ») та до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО-КЛУБ» (далі відповідач 2, ТОВ «АЕРО-КЛУБ»), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Вороньківської сільської ради (далі третя особа), про визнання недійсним державного акту, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації та виключення записів з державного реєстру.

За змістом прохальної частини позовної заяви товариство просить суд: 1. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 228712, виданий ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ», , Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р., на земельну ділянку площею 2,1443 га, кадастровий номер 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області; 2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.06.2008 р., укладений між ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ», , та ТОВ «АЕРО-КЛУБ», , що посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. та зареєстрований в Реєстрі за № 2513; 3. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ТОВ «АЕРО-КЛУБ», , площею 2,1443 га, кадастровий номер 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, та вилучити запис про Державну реєстрацію з реєстру речових прав на нерухоме майно; 4. Стягнути солідарно з ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» та ТОВ «АЕРО-КЛУБ» судовий збір у сумі 9084,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до висновку експерта № 342/05-2024 від 19.07.2024 р. земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0217 повністю накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0232, яка належить позивачу на праві користування. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0217 належить ТОВ «АЕРО-КЛУБ» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2513 від 17.06.2008 р., укладеного між ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» та ТОВ «АЕРО-КЛУБ». У свою чергу, ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» отримало у власність зазначену земельну ділянку на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008, яким було визнано дійсним договір міни, укладений між ТОВ «РЕВНЕ» та ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ», предметом якого, зокрема, була земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0217. Однак, рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.08.2009 р. у справі № 22-ц-3798/2009 було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008 та відмовлено в задоволенні зустрічного позову про визнання дійсним договору міни, укладеного між ТОВ «РЕВНЕ» та ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ». Отже, за твердженням позивача, підстави набуття права власності ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» на зазначену земельну ділянку відпали, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.02.2025 р. було залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» від 23.01.2025 р. (вх. № 149/25 від 27.01.2025 р.), запропоновано позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви від 23.01.2025 р. (вх. № 149/25 від 27.01.2025 р.).

13.02.2025 р. до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 12.05.2025 р. (вх. № 1182/25 від 13.02.2025 р.) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2025 р. було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 31.03.2025 р.

28.03.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про вступ у справу представника б/д від 27.03.2025 р. (вх. № 4171/25 від 27.03.2025 р.), за змістом якого останній просить суд залучити адвоката Куксюка А.Л. у справу № 911/338/25 в якості представника позивача та надати доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.03.2025 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.05.2025 р.

11.04.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від третьої особи надійшло клопотання б/н від 10.04.2025 р. (вх. № 4866/25 від 11.04.2025 р.) про розгляд справи без участі представника Вороньківської сільської ради.

У судове засіданні 12.05.2025 р. з`явилися представники позивача та третьої особи. Представники відповідачів до суду не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання всі учасники процесу були повідомлені належно.

У судовому засіданні 12.05.2025 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

21.08.2002 р. між Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» було укладено договір № 3364, відповідно до п. 1 якого орендодавець Бориспільська районна державна адміністрація Київської області надає, а орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в адміністративних межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, загальною площею 2,2227 га, в тому числі під будівлями - 0,1928 га, під площами - 2,0299 га.

Згідно довідки Управління Держкомзему у Бориспільському районі Київської області від 02.02.2010 р. земельній ділянці площею 2,2227 га, яка знаходиться у користуванні ТОВ "СОСНОВИЙ ГАЙ" на підставі договору оренди № 3364 від 21.08.2002 р. і розташована в адміністративних межах Київської області Бориспільського району Процівської сільської ради, присвоєно кадастровий номер :02:001:0232.

Поряд з цим, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008 було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕВНЕ» до ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕВНЕ» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» про визнання договору міни дійсним задоволено, визнано дійсним договір міни, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» (ідентифікаційний код 34618949, м. Київ, вулиця Оранжерейна, будинок 3) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕВНЕ» (ідентифікаційний код 00849646, Київська область, Бориспільський район, село Ревне, вулиця Бориспільська, будинок 7) на визначених умовах.

За цим договором ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» набуло право власності на земельну ділянку площею 2,1433 га, яка розташована у межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

22.05.2008 р. Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області на підставі вказаного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008 було видано ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» державний акт серії ЯЖ № 228712 на право власності на земельну ділянку площею 2,1443 га, яка розташована у межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області

17.06.2008 р. між ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» та ТОВ «АЕРО-КЛУБ» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 2513, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П., згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця земельну ділянку, що є предметом цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказану земельну ділянку та в порядку, визначеному цим договором, оплатити її вартість.

Відповідно до п. 1.2 договору, предметом цього договору є земельна ділянка, що характеризується наступними ознаками: площа земельної ділянки - 2,1443 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки - 0:02:001:0217.

Згідно з п. 1.3 договору земельна ділянка належить ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 228712, виданого Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р. на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008.

У подальшому, рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.08.2009 р. у справі № 22-ц-3798/2009 було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008 в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕВНЕ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» про визнання дійсним договору міни, ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні зустрічного позову. В іншій частині рішення суду було залишено без зміни.

Відповідно до наданого позивачем до суду висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження № 342/05-2024 від 19.07.2024 р., земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0217 повністю накладається на належну позивачу на праві користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0232, які розташовані на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Площа накладення становить 2,1443 га.

У зв`язку з наведеним, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить суд: 1) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 228712, виданий ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ», , Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р., на земельну ділянку площею 2,1443 га, кадастровий номер 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.06.2008 р., укладений між ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ», , та ТОВ «АЕРО-КЛУБ», , що посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. та зареєстрований в Реєстрі за № 2513, 3) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ТОВ «АЕРО-КЛУБ», , площею 2,1443 га, кадастровий номер 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, та вилучити запис про Державну реєстрацію з реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми статті 16 ЦК України кореспондуються з приписами ст. 20 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права як землекористувача земельної ділянки, на яку повністю накладається спірна земельна ділянка, придбана відповідачем 2 у відповідача 1. Слід зазначити, що згідно приписів ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (стаття 19 ЗК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 22, ч.ч. 1, 3 ст. 116, ч. 6 ст. 118, ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності з ч. 1 ст. 374 Цивільного кодексу України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Поряд з цим, відповідно до приписів ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що спірна земельна ділянка відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження № 342/05-2024 від 19.07.2024 р. накладається на належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0232, які розташовані на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Площа накладення становить 2,1443 га.

За змістом ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом та виникає з моменту державної реєстрації права.

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0:02:001:0217 належить відповідачу відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 228712.

Поряд з цим слід зазначити, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поряд з цим, приписами статей 73,74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, підстава для видачі відповідачу 1 державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 228712, виданого Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р., а саме - рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області суду від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008, перестала існувати, вказане рішення було скасоване рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.08.2009 р. у справі № 22-ц-3798/2009, яке набрало законної сили.

Поряд з цим, як слідує з матеріалів справи, зокрема - з наданого позивачем експертного висновку № 342/05-2024 від 19.07.2024 р. за наслідком експерного дослідження, проведеного Українським незалежним інститутом судових експертиз, вказана земельна ділянка, на яку був виданий державний акт серії ЯЖ № 228712, повністю накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0232, яка перебуває в користуванні позивача.

Зазначена обставина матеріалами справи не спростована, відповідачами не заперечена.

З огляду на викладене, позовна вимога ТОВ "СОСНОВИЙ ГАЙ" про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 228712, виданого ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р., на земельну ділянку площею 2,1443 га, з кадастровим номером 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, є доведеною, обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Окрім цього, позивач просить суд визнати недійсним укладений між відповідачами договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки № 2513 від 17.06.2008 р., з огляду на те, що рішення суду, за яким продавець за даним договором - ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» набув право власності на цю земельну ділянку, скасоване.

Слід зазначити, що статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст. 215 Цивільного кодексу України. Так, згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2024 р. у справі № 910/6947/22 договори можуть бути визнані недійсними лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом, а тому в справі про визнання договорів недійсними суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання їх недійсними і настання певних юридичних наслідків.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» (продавець) та ТОВ «АЕРО-КЛУБ» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 2513 від 17.06.2008 р., за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця земельну ділянку, площею 2,1443 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 0:02:001:0217, а покупець зобов`язується прийняти вказану земельну ділянку та в порядку, визначеному цим договором, оплатити її вартість.

Як вже зазначалося судом, відповідно до п. 1.2 цього договору зазначена земельна ділянка належить ТОВ «ЕКОІНТЕРКОМ» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 228712, виданого Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р. на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008.

Враховуючи те, що підставою укладення оспореного договору став державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 228712, виданий на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2008 р. у справі № 2-351/2008, яке було скасоване, суд приходить до висновку, що вимог, встановлених ч.ч. 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України, за якими, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, не додержано.

За таких обставин, позовна вимога ТОВ "СОСНОВИЙ ГАЙ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між відповідачами, що є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним державного акту на спірну земельну ділянку, також підлягає задоволенню.

Поряд з цим слід зазначити, що відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникають із дня такої реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою тактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових трав на нерухоме майно.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час спірна земельна ділянка, яка повністю накладається на земельну ділянку позивача, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за відповідачем 2. Як наслідок, позивач обмежений у можливості користуватись належною йому земельною ділянкою.

Слід зазначити, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 р. у справі № 823/2042/16 (пункт 36), від 16.01.2019 р. у справі № 755/9555/18 (пункт 25), від 21.08.2019 р. у справі № 805/2857/17-а, від 15.01.2020 р. у справі № 587/2326/16-ц (пункт 24), від 26.02.2020 р. у справі № 287/167/18-ц (пункт 52)).

Отже, за вищевстановлених обставин відсутності підстав набуття земельної ділянки у власність відповідачем 1, рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірну земельну ділянку за відповідачем 2 підлягає скасуванню в судовому порядку відповідно до положень Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відповідний запис про державну реєстрацію - вилученню з реєстра.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів в рівних частинах по 4542,00 грн. з кожного, оскільки солідарне стягнення судового збору, про яке просив позивач, приписами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 228712, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» (01025, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 7, офіс 1, код 34618949) Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області 22.05.2008 р. на земельну ділянку площею 2,1443 га, кадастровий номер 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.06.2008 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» (01025, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 7, офіс 1, код 34618949) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-КЛУБ» (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, буд. 3, код 25410845), що посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2513.

4. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АЕРО-КЛУБ» (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, буд. 3, код 25410845), площею 2,1443 га, кадастровий номер 0:02:001:0217, що розташована в межах Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, та вилучити запис про державну реєстрацію з реєстру речових прав на нерухоме майно.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» (01025, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 7, офіс 1, код 34618949) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» (08344, Київська обл., Бориспільський район, сільрада Процівська, Урочище «Сосновий Гай», код 31740994) 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн. 00 коп. судового збору.

6. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО-КЛУБ» (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, буд. 3, код 25410845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВИЙ ГАЙ» (08344, Київська обл., Бориспільський район, сільрада Процівська, Урочище «Сосновий Гай», код 31740994) 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.06.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна