ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/217/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (вх.№ 2-834/25 від 30.05.2025) про видачу дублікату наказу, подану у справі № 916/217/20

за позовом: Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300) в особі Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Аеропорт, м. Одеса, 65054)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Термодинаміка» (вул. Дальницька, 44, м. Одеса, 65005/)

про стягнення 326 264,11грн,

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в особі Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термодинаміка» про стягнення 326 264,11грн., з яких 303 912,00грн. сума сплаченого авансу, 12 460,40грн. інфляційні втрати, 9 891,71грн. 3% річних.

06.04.2020 рішенням Господарського суду Одеської області позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Термодинаміка» на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України грошові кошти у розмірі 303 912 грн. 00 коп., 9 640 грн. 01 коп. 3% річних, 12 460 грн. 40 коп. інфляційних втрат та витрати на оплату судового збору в сумі 4893 грн. 98 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

29.09.2020 Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2020 у справі №916/217/20, яке набрало законної сили 16.09.2020.

30.05.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (вх. № 2-834/25) про видачу дублікату наказу Господарського суду Одеської області по справі № 916/217/20.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху вже не працюють працівники, які в жовтні 2020 року отримали оригінал наказу, а також більшість працівників перебуває у призупинених трудових відносинах. При цьому, оригінал наказу так і не надійшов поштовим відправленням від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на адресу виконавчої служби, а з огляду на можливе пересилання простим порядком без трек-номера, відсутня можливість для відстеження та отримання довідки органу зв`язку про втрату.

06.06.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (вх.№ 2-834/25 від 30.05.2025) про видачу дублікату наказу, подану у справі № 916/217/20, залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви шляхом надання доказів про сплату судового збору протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

12.06.2025 до суду від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України надійшла заява (вх.№ 18678/25), подана на виконання ухвали суду, із змісту якої вбачається фактичне усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 06.06.2025, та додані відповідні докази про сплату судового збору.

Дослідивши вказану заяву про видачу дубліката виконавчого документа в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах «Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції».

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення Європейського суду від 15.10.2009).

Відповідно до пункту 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Із аналізу п. 19.4 Перехідних положень ГПК України вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, законом передбачене право стягувача, державного виконавця або приватного виконавця у разі втрати ним наказу суду звернутися до суду із заявою про видачу дублікату наказу в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

З цього приводу, Верховний Суд у постанові від 08.12.2022 у справі № 910/6772/14 зазначив, що дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат». Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що наказ Господарського суду Одеської області від 15.04.2022 у справі № 916/4082/21 був дійсний для пред`явлення до виконання з 17.09.2020 до 17.09.2023.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, за змістом п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», чинного з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2024 у справі №796/198/2018, ухваленої з посиланням на п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» за наслідками дослідження аналогічних правовідносин, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервалися та на теперішній час не спливли, тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд установив, що рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2020 у справі № 916/217/20 фактично не виконане та наказ Господарського суду Одеської області від 29.09.2020 є втраченим, а строк пред`явлення його до виконання не сплив, з огляду на що суд визнає заяву стягувача про видачу дубліката виконавчого документа правомірною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 255, п. 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (вх.№ 2-834/25 від 30.05.2025) про видачу дублікату наказу по справі № 916/217/20 - задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 29.09.2020 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2020 по справі №916/217/20 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Термодинаміка» на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України грошових коштів у розмірі 303 912 грн 00 коп, 9 640 грн 01 коп 3% річних та 12 460 грн 40 коп інфляційних втрат та витрати на оплату судового збору в сумі 4893 грн 98 коп.

Ухвала набирає законної сили 18.06.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Цісельський Олег Володимирович

ДУБЛІКАТ

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

НАКАЗ

про примусове виконання рішення

"29" вересня 2020 р.№ 916/217/20

На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. у справі №916/217/20, яке набрало законної сили 16.09.2020р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термодинаміка" (вул. Дальницька, 44, м. Одеса, 65005, ) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300, ) грошові кошти у розмірі 303 912 (триста три тисячі дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп., 9 640 (дев`ять тисяч шістсот сорок) грн. 01 коп. 3% річних та 12 460 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят) грн. 40 коп. інфляційних втрат та витрати на оплату судового збору в сумі 4893 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. 98 коп.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання згідно ст.12 Закону України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р.

Стягувачем за цим наказом є: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300, ).

Боржником за цим наказом є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Термодинаміка" (вул. Дальницька, 44, м. Одеса, 65005, ).

Суддя Цісельський Олег Володимирович