РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2025Справа № 910/3718/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву

Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (03038, місто Київ, вулиця Протасів Яр, будинок 8; ідентифікаційний код 30167045)

про стягнення 45 887,48 грн,

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: Острова В.В., Лісовець С.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-сервіс» (далі - ТОВ «Житло-Сервіс»/відповідач) про стягнення 45 887,48 грн, у тому числі: 29 384,32 грн - основного боргу, 10 276,97 грн - інфляційних втрат, 2 928,30 грн - 3% річних та 3 297,89 грн - пені, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.03.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.04.2025 до канцелярії суду від ТОВ «Житло-Сервіс» надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.04.2025 у задоволенні заяви ТОВ «Житло-Сервіс» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовив, при цьому, постановив здійснювати розгляд справи №910/3718/25 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 26.05.2025.

14.04.2025 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «Житло-Сервіс» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що багатоквартирний будинок за адресою: м. Київ, вул. Коновальця Євгена, 36-Б знято з обслуговування відповідача та передано в управління ОСББ «Печерський», при цьому, у відповідача відсутні будь-які мережі або обладнання, які знаходяться в експлуатації, на балансі, у власності або на технічному обслуговуванні, чи в будь-якому користуванні за вказаною адресою, відтак, позивачем не доведено факт поставки теплової енергії відповідачу.

25.04.2025 через систему «Електронний суд» від КП «Київтеплоенерго» надійшли письмові пояснення на відзив.

26.05.2025 у судовому засіданні суд оголосив перерву до 23.06.2025.

28.05.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Житло-Сервіс» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи договору постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018 з додатками.

23.06.2025 у судове засідання з`явилися представники ТОВ «Житло-Сервіс».

КП «Київтеплоенерго» свого представника не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Зокрема, у судовому засіданні представники ТОВ «Житло-Сервіс» проти задоволення позову заперечували із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - енергопостачальна організація, сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (далі - сторона-2) укладено договір постачання теплової енергії №521517, предметом якого є постачання теплової енергії в гарячій воді тепловими мережами, зовнішньобудинковими системами, включаючи обладнання індивідуальних теплових пунктів, вузлів обліку та вузлів приєднання, що знаходяться у власності, або на балансі, або в експлуатації, або на технічному обслуговуванні, чи в будь-якому користуванні сторони-2 відповідно до додатку №5 до цього договору на потреби об`єкту по вул. Є. Коновальця (Щорса), 36Б опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору.

Згідно із п. 2.2.1. договору сторона-1 зобов`язується підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (додаток №2 до цього договору).

У відповідності до п. 2.3.1. договору сторона-2 зобов`язується дотримуватися умов та порядку оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатках №1 та №4 до цього договору.

Відповідно до положень п. 4.1. та п. 4.2. договору, облік теплової енергії на теплових мережах проводиться розрахунковим способом відповідно до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 Україна 244-94, затверджені Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству 14.12.1993 з наступними змінами та доповненнями. Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана у додатку №6 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до дати передання теплових мереж до комунальної власності м. Києва або іншій стороні (п. 8.1. договору).

У п. 8.2. договору передбачено, що договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; за взаємною згодою сторін; прийняття відповідного рішення місцевим господарським судом; передбачених п. 6.1. договору; ліквідації сторін.

На виконання умов договору між сторонами підписані відповідні додатки.

У додатку №1 до договору визначені орієнтовні обсяги теплової енергії із тепловими витратами на ділянці трубопроводів та в місцевій системі сторони -2 згідно схеми (додаток №5 до цього договору) за наведеною формулою.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 3 додатку №3 до договору, розрахунки за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради за кожну відпущену Гігакалорію без урахування ПДВ на рівні: 1 078,96 грн/Гкал. У разі зміни тарифів розрахунки за теплову енергію здійснюються за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору. Сторони погоджуються з можливим зміненням тарифів в період дії цього договору відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно із п. 1 та п. 2 додатку 4 до договору, розрахунки за теплову енергію проводяться виключно у грошовій формі. Сторона-2 до 15 числа місяця наступного за розрахунковим сплачує стороні-1 вартість фактичних обсягів теплової енергії у розрахунковому періоді, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

У відповідності до п. 3 додатку №4 до договору, сторона-2 щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК: облікову картку фактичних обсягів теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду; акт виконаних робіт.

Пунктом 6 додатку №4 до договору передбачено, що стороні-2 на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) стороною-1 нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожен день прострочення, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Крім того, між сторонами підписано акт розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідності, в якому зазначено технічні характеристики теплових мереж та систем.

Так, згідно із п. 10 цього акту, балансова належність теплового пункту, обладнання теплового пункту та вузла обліку теплової енергії належить абоненту - ТОВ «Житло-Сервіс».

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює постачання теплової енергії для потреб об`єкта за адресою: вул. Є. Коновальця, 36Б, відповідно, здійснює нарахування за теплові втрати з поверхні трубопроводів (Гкал) та з витіком (Гкал), а також за витоки теплоносія на теплових мережах, якими постачається теплова енергія на потреби об`єкта.

Проте, відповідач оплату із постачальником теплової енергії належним чином не здійснював, внаслідок чого у період із серпня 2021 року по вересень 2024 року включно виникла заборгованість у розмірі 29 384,32 грн.

За вказаних обставин, КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з цим позовом про стягнення із ТОВ «Житло-Сервіс» 29 384,32 грн - заборгованості, 10 276,97 грн - інфляційних втрат, 2 928,30 грн - 3% річних та 3 297,89 грн - пені.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За змістом ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до положень ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018, відповідно до якого позивач зобов`язався підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією, а відповідач зобов`язався дотримуватися умов та порядку оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатках №1 та №4 до цього договору.

Разом із тим, ТОВ «Житло-Сервіс» оплату із постачальником теплової енергії належним чином не здійснювало, внаслідок чого у період із серпня 2021 року по вересень 2024 року включно виникла заборгованість у розмірі 29 384,32 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно із п. 1 та п. 2 додатку 4 до договору, розрахунки за теплову енергію проводяться виключно у грошовій формі. Сторона-2 до 15 числа місяця наступного за розрахунковим сплачує стороні-1 вартість фактичних обсягів теплової енергії у розрахунковому періоді, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

При цьому, у відповідності до п. 3 додатку №4 до договору, сторона-2 щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК: облікову картку фактичних обсягів теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду; акт виконаних робіт.

За змістом ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 3 додатку №3 до договору, розрахунки за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради за кожну відпущену Гігакалорію. У разі зміни тарифів розрахунки за теплову енергію здійснюються за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору. Сторони погоджуються з можливим зміненням тарифів в період дії цього договору відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради.

Судом встановлено, що ТОВ «Житло-Сервіс» належним чином взяті на себе зобов`язання за договором постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018 щодо своєчасного та повного розрахунку із постачальником теплової енергії не виконувало, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 29 384,32 грн.

При цьому, доводи ТОВ «Житло-Сервіс» про відсутність у нього будь-яких мереж або обладнання, які знаходяться в експлуатації, на балансі, у власності або на технічному обслуговуванні, чи в будь-якому користуванні за адресою: вул. Є. Коновальця, 36Б, оскільки багатоквартирний будинок за цією адресою передано в управління ОСББ «Печерський», внаслідок чого відсутній обов`язок з оплати за поставлену теплову енергію, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем здійснюється нарахування за поставлену теплову енергію на підставі договору постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018, який станом на момент розгляду цієї справи не розірвано, теплові мережі до комунальної власності м. Києва або іншій стороні не передано (п. 8.1. договору), відповідно, позивачем правомірно здійснюються нарахування на підставі цього договору.

Отже, згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є в тому числі додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення із ТОВ «Житло-Сервіс» заборгованості у період із серпня 2021 року по вересень 2024 року включно у розмірі 29 384,32 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача 10 276,97 грн - інфляційних втрат, 2 928,30 грн - 3% річних та 3 297,89 грн - пені, нарахованих за період з 01.09.2021 по 30.09.2024, з урахуванням здійснення відповідачем часткових оплат у цей період.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, пунктом 6 додатку №4 до договору передбачено, що стороні-2 на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) стороною-1 нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожен день прострочення, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином шести місяців.

Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Так, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Отже, за змістом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки і відповідно, якщо розмір пені, встановлений договором, є меншим від подвійної облікової ставки НБУ застосовується розмір пені встановлений договором.

Відтак, оскільки розмір пені, визначений у розмірі 0,5% від суми загального зобов`язання за кожен день, поглинається розміром пені, визначеним подвійною обліковою ставкою НБУ за кожен день прострочення, пеня підлягає нарахуванню тільки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що позивачем при здійсненні розрахунку пені допущено арифметичну помилку, разом із тим, оскільки її розмір не перевищує суми, обчисленої судом, відповідно ці позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (03038, місто Київ, вулиця Протасів Яр, будинок 8; ідентифікаційний код 30167045) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) 29 384 (двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн 32 коп. - основного боргу, 3 297 (три тисячі двісті дев`яносто сім) грн - пені, 10 276 (десять тисяч двісті сімдесят шість) грн 97 коп. - інфляційних втрат, 2 928 (дві тисячі дев`ятсот двадцять вісім) грн 30 коп. - 3% річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 25.06.2025.

Суддя Віта БОНДАРЧУК