ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"24" червня 2025 р. Справа № 911/1003/25
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА
до Товариства з обмеженою відповідальністю АСАНАРА
про стягнення 13 684,73 гривень
за участю представника позивача Дубчака С. Є. (довіреність №01/01/07-131/д від 14-05-2025)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Господарський суд Київської області ухвалою від 24.03.2025 у справі №911/1003/25 залишив позовну заяву ПАТ «УКРНАФТА» без руху та постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.
26.03.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПАТ «УКРНАФТА» надійшли пояснення.
Господарський суд Київської області ухвалою від 31.03.2025 у справі №911/1003/25 прийняв позовну заяву ПАТ «УКРНАФТА» до розгляду, відкрив провадження у справі та, відповідно:
- призначив розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 12.05.2025;
- постановив, що протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач вправі надати суду у письмовій формі відзив на позов та докази по справі (за наявності).
Господарський суд Київської області ухвалою від 12.05.2025 у справі №911/1003/25 відклав розгляд справи на 24.06.2025 та зобов`язав ТОВ «АСАНАРА», у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України, надати докази поставки позивачу 34 штук внутрішніх накопичувачів SSD Patriot P210 2 TB 2.5 за договором від 13.11.2024 №13/4779-МТР, укладеним між сторонами.
У судове засіданні 24.06.2025 представник відповідача не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.
Також під час розгляду вказаної справи, у тому числі у встановлений судом строк, відповідач не скористався наданим статтею 165 ГПК України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних судом у порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України доказів.
У розрізі зазначеного та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом враховано, що ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі судом:
- надіслано на вказану позивачем у позовній заяві адресу відповідача, що є офіційно зареєстрованим місцезнаходженням відповідача згідно даних ЄДР, відтак згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення означену поштову кореспонденцію вручено адресату 04.04.2025;
Також ухвалу про відкриття провадження, як і решту ухвал у цій справі доставлено відповідачу до електронного кабенту в підсистемі ЄСІТС «Електоннний суд» та офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.
З огляду вказаного вище суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.
У судовому засіданні 24.06.2025, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відтак оголосив вступну і резолютивну частини рішення, яким
Пунктами 2.1., 3.1., 4.2., 5.4., 7.1., 11.1 та 11.2. договору сторони погодили, що номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації до даного договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін, що є додатком №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (далі специфікація).
Ціна товару в договорі визначається в національній валюті та вказується у специфікації до цього договору.
Розрахунок за весь товар здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (их) та акта (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).
Датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару від постачальника вважається дата підписання сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (их) та акта (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).
При недотриманні постачальником строків поставки товару, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі, зокрема, 10% вартості несвоєчасно поставленого товару за прострочення понад 30 днів і більше. У випадку непоставки товару постачальник сплачує покупцю 10% вартості непоставленого товару.
Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (шляхом проставлення власноручного підпису або накладення електронних підписів, у залежності від форми складання договору: паперовій чи у формі електронного документу відповідно) та діє до 31.12.2024.
Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну із сторін договору від виконання своїх зобов`язань по договору та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало міце під час дії цього договору.
До позовної заяви додано копію вказаного вище договору та підписаної сторонам до вказаного правочину специфікації, якою визначено найменування товару, його кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість з ПДВ, а також умови поставки, а саме:
- умови поставки товару: Інкотермс 2020 DDP склад вантажоотримувача;
- строк поставки товару: 30 календарних днів з моменту укладення договору;
- найменування та кількість товару - 34 штук внутрішніх накопичувачів SSD Patriot P210 2 TB 2.5 загальною вартістю з ПДВ 136 847,28 грн.
Стосовно ж доказів на підтвердження викладених в позові обставин нездійснення відповідачем поставки товару позивач надав фото пустого місця стелажів у вказаному в додатку №1 до договору пункті доставки товару.
Водночас позивач зауважив, що з огляду на принцип змагальності відповідач має право спростувати відповідні доводи позивача.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, зокрема і витребуваних у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, утому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно приписів ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Поряд з тим приписами статті 526, ч. 1 статті 530, ч. 1 статті 627, 629 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання.
З огляду наведених норм закону суд дійшов висновку, що підписання 13.11.2024 сторонами договору без будь-яких заперечень щодо вказаних у ньому положень свідчить про погодження позивача та відповідача з таким правочином, відповідно, породжучи для сторін взаємні права і обов`язки по виконанню його умов з метою досягнення результату передання товару у власність позивача, зокрема для ТОВ «АСАНАРА» обов`язок по здійсненню такої поставки в обумовлений договором строк 30 календарних днів з моменту підписання договору, і останнім днем такого строку є 13.12.2024.
Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.
У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Однак суду не надано належних та достовірних доказів на підтвердження обставин виконання відповідачем власного договірного обов`язку з поставки позивачу товару загальною вартістю 136 847,28 грн ані у встановлений договором строк, який сплинув 13.12.2024, ані станом на момент звернення позивача до суду у цій справі та ухвалення відповідного рішення.
Зокрема відповідачем не надано на виконання вимог ухвали суду у цій справі доказів поставки позивачу 34 штук внутрішніх накопичувачів SSD Patriot P210 2 TB 2.5 за договором від 13.11.2024 №13/4779-МТР, укладеним між сторонами, а тому обставини невиконання ТОВ «АСАНАРА» вказаного зобов`язання визнаються судом також встановленими у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України.
Приписами ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.
Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
З огляду на вказані вище норми права, оскільки поставку товару загальною вартістю 136 847,28 грн відповідач прострочив більш як на 30 днів, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування відповідачу передбаченого п. 7.1. договору штрафу у розмірі 10% від вказаної вартості товару, що складає: 10% Х 136 847,28 грн = 13 684,73 грн.
Оскільки заявлений до стягнення та обрахований судом вище розмір штрафу є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 684,73 грн штрафу.
Висновуючи про наявність підстав для стягнення з відповідача відповідної неустойки, судом враховано, що відповідач не заперечив проти викладених позивачем обставин та не спростував їх у передбаченому процесуальним законом порядку.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача повністю.
Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити.
- 13 684 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн 73 коп. штрафу;
- 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.06.2025.

Суддя В.А. Ярема