ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

23 червня 2025 року м.Харків Справа № 913/266/20(913/159/25)
Провадження №10/913/266/20(913/159/25)
Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали позовної заяви без номеру від 09.05.2025
за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
про стягнення 1265000 грн 00 коп.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за попереднім договором купівлі продажу від 22.09.2015 в розмірі 1265000 грн 00 коп.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Масловському С. В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.05.2025 позовну заяву без номеру від 09.05.2025 ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про стягнення 1265000 грн 00 коп. залишено без руху. ОСОБА_1 встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви.
Згідно з ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 повинен був усунути недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 26.05.2025 - у строк до 12.06.2025 (включно).
19.06.2025 на адресу Господарського суду Луганської області від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення без номеру від 06.06.2025 (дата надсилання відповідно до відтиску поштового штемпелю 07.06.2025) щодо усунення недоліків позовної заяви, в яких позивачем зазначено, що приписами ч.5 ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах, а тому, оскільки попередню позовну заяву ОСОБА_1 (справа №913/266/20(913/136/25) було повернуто заявнику на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, а не була залишена без розгляду на підставі ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, а тому слід відкрити провадження у даній справі №913/266/20(913/159/25) та призначити підготовче засідання.
Дослідивши матеріали позовної заяви, письмові пояснення ОСОБА_1 щодо усунення недоліків позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.
За приписами ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Для виконання судами покладених на них повноважень у частині перевірки повноти зарахування коштів судового збору в автоматизованій системи документообігу суду створено Реєстр підтвердження оплат із Казначейства. Дані про підтвердження оплати судового збору надходять до автоматизованої програми "Діловодство спеціалізованого суду" в автоматичному режимі. Під час надходження таких записів виконується автоматичне поєднання записів про оплату судового збору, які зазначаються в обліково-статистичних картах, із записами підтверджень про оплату судового збору, які надійшли з Казначейства.
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Луганської області 29.04.2025 у справі № 913/266/20(913/136/25) позовну заяву без номеру від 20.04.2025 ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про стягнення 1265000 грн 00 коп. повернуто заявнику на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Господарський суд звертає увагу, що приписами п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі повернення заяви або скарги.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).
У постанові від 13.02.2019 у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.
Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.
Водночас така платіжна інструкція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі №913/266/20(913/159/25), так як судовий збір за ним сплачений та зарахований при поданні іншого позову.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.
Господарський суд повторно звертає увагу, що чинними нормами Господарського процесуального кодексу України чи Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливості при поданні нових позовних заяв, ураховувати платіжні документи про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду, або можливості відкріплювати платіжні документи від однієї позовної заяви та прикріплювати ці ж самі платіжні документи до інших повторно поданих позовних заяв.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено права та обов`язки учасників справи, зокрема, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Отже, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за дотримання процесуальних норм, що передбачені Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з наведеним, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, та повернення такої заяви у зв`язку з невиконанням особою процесуальних норм, не є порушенням права на справедливий судовий захист.
Встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі, є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та не є порушенням гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «права на суд».
Доступ до правосуддя, в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.
Таким чином, всупереч вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач до позовної заяви не надав доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до ч. 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно ч. 6 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Згідно ч. 7 ст.174 Господарського процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.
Враховуючи вищевикладене, позивачем ОСОБА_1 у відповідності до ст.174 Господарського процесуального кодексу України у встановлений судом строк не усунуто недоліків позовної заяви, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч. 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про стягнення 1265000 грн 00 коп. вважається неподаною та підлягає поверненню заявнику.
Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Позовну заяву без номеру від 09.05.2025 ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про стягнення 1265000 грн 00 коп. повернути заявнику.
Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 23.06.2025 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ