РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2025Справа № 910/2533/25
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛ-ТРАНС"

про стягнення 12 238,00 грн

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі також - позивач, ПрАТ «СГ «ТАС») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Універсал-Транс» (далі також - відповідач, ПП «Універсал-Транс») про стягнення 12 238,00 грн матеріальної шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ухвали від 20.03.2025 відкрито провадження у справі № 910/2533/25, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику учасників справи та зобов`язано МТСБУ - Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслати на адресу Господарського суду міста Києва поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АР 9906017 - для приєднання до матеріалів справи.

25.03.2025 на адресу суду від МТСБУ надійшла відповідь на запит, а саме - інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ за полісом за № АР 9906017, згідно з яким франшиза становить 1 500,00 грн, а страхова сума за шкоду майну - 130 000 грн.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду про відкриття була отримана відповідачем 20.03.2024, що підтверджується довідкою про доставлення процесуального документу до електронного кабінету.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПрАТ «СГ «ТАС» (як страховиком) та ПП «УНІВЕРСАЛ-ТРАНС» (як страхувальником) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AP 9906017 (надалі - Поліс). Забезпеченим ТЗ за Полісом є АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 (надалі - Забезпечений ТЗ).

Як вбачається з доводів позивача, 05.10.2021 року приблизно о 9 год. 30 хв., по вул. Ахматової, 3 в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Забезпеченого ТЗ АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Ford Focus, д.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2022 року (справа № 753/25000/21) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків адміністративного стягнення.

У той же час, як вважає позивач, саме вказана вище постанова свідчить про вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено ТЗ Ford Focus, д.н. НОМЕР_2 .

Враховуючи наявність Полісу, водій пошкодженого ТЗ Ford Focus, д.н. НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Ford Focus, д.н. НОМЕР_2 проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та Ремонтну калькуляцію № 29727_40 від 22.10.2021 року, відповідно до якого вартість ремонту Ford Focus, д.н. НОМЕР_2 склала 17 798,33 грн.

Внаслідок цього позивачем, на підставі зібраних документів та заяви про страхове відшкодування від власника, затверджено страховий акт № 05812/40/922 від 24.02.2022 на суму 12 238,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 254890 від 03.03.2022 року.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що оскільки ОСОБА_1 керуючи ТЗ АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 самовільно залишив місце пригоди після ДТП з його участю, то ПрАТ «СК «ТАС» як страховик, відповідно до абзацу «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на подання регресного позову.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві обставин не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вже було вказано вище, 05.10.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Ford Focus, д.н. НОМЕР_2 .

Вина водія автомобіля АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище ДТП підтверджується наступним.

Як вбачається з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2022 року (справа № 753/25000/21), «оцінивши в сукупності протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, схему місця ДТП, рапорти, диск, письмові пояснення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10 а) ПДР, залишивши місце ДТП, та пункту 10.1, 13.1 ПДР, що спричинило ДТП та пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 КУпАП.

Разом з тим, дослідженням матеріалів справи встановлено, що правопорушення було вчинено 5 жовтня2021 року. Таким чином, на станом на дату розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, та провадження в справі не може бути розпочато та підлягає закриттю на підставі вимог ст. 247 КУпАП.»

Так, відповідно до приписів ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Суд зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Вищенаведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах: від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18 та від 29 квітня 2020 року у справі № 686/4557/18.

Відповідно до абзацу «в» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)».

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2022 року (справа № 753/25000/21) встановлено, що ОСОБА_1 керуючи ТЗ АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 самовільно залишив місце пригоди після ДТП з його участю.

З наявних у справі доказів вбачається, що ПП «УНІВЕРСАЛ-ТРАНС» є власником та страхувальником ТЗ АТАМАН А-092Н6, д.н. НОМЕР_1 . Основним видом діяльності Підприємства є 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

ОСОБА_1 був працівником ПП «УНІВЕРСАЛ-ТРАНС» на посаді водія автобусу, що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 84-к від 29.09.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, саме ПП «УНІВЕРСАЛ-ТРАНС» зобов`язане відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 12 238,00 грн.

За змістом пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика) відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

У постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 з урахуванням викладених норм зазначено, що якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, та за мінусом франшизи.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики при визначені розміру коефіцієнта зносу КТЗ береться до уваги не тільки строк експлуатації останнього (7 років - для інших легкових КТЗ), а також враховується винятки, зокрема, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розрахунку та виплати страхового відшкодування позивачем було враховано коефіцієнт фізичного зносу та вирахувано суму франшизи (1 500,00 грн) за полісом.

З урахуванням викладеного позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 12 238,00 грн матеріальної шкоди в порядку регресу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 231, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛ-ТРАНС" (02230, м. Київ, вул. Деснянська, 24-Б; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03117, м. Київ, просп. Берестейський, 65; ) матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 12 238,00 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23.06.2025.

Суддя Ю.О. Підченко