ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1073/25

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., розглянувши справу

За позовом Заступника керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Фастівської міської ради, Північного офісу Держаудитслужби

до 1) Приватного підприємства «Валентина-2000», 2) Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги»

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 241 972, 14 грн

Учасники судового процесу;

від прокурора: Постемський А.В.;

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Фастівської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до Приватного підприємства «Валентина-2000» та Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», в якій просить суд:

- визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 04.05.2021, № 3 від 06.05.2022, № 4 від 24.05.2022, № 5 від 31.05.2022, № 7 від 02.09.2022, № 8 від 06.09.2022, № 9 від 13.09.2022, № 10 від 20.09.2022, № 11 від 03.10.2022 до договору № 04-03/22 від 04.03.2022, укладені між Комунальним некомерційним підприємством Фастівської міської ради «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» та Приватним підприємством «Валентина-2000»;

- стягнути з Приватного підприємства «Валентина-2000» безпідставно сплачені кошти в сумі 241 972, 14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні додаткові угоди суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки внаслідок їх укладення була збільшена ціна, встановлена у договорі про закупівлю товару № 04-03/22 від 04.03.2022, більше ніж на 10 % без документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару на ринку.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/1073/25 від 16.04.2025 позовну заяву Заступника керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області залишено без руху.

23.04.2025 до суду від прокуратури надішли документи на виконання вимог ухвали суду від 16.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1073/25. Надано відповідачам строк для подачі відзиву на позов, а прокурору та позивачам відповіді на відзив. Призначено підготовче засідання у справі на 05.06.2025.

30.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» від ПП «Валентина-2000» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечує проти позовних вимог прокурора, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідач вважає висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», яким прокурором обґрунтований позов, з обґрунтуванням підстав історичного тлумачення та виходячи з пояснювальної записки до проєкту Закону № 114-ІХ, помилковим. Відповідач також відмітив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 застосувала ст. 652 ЦК України, яка встановлює лише одну з підстав для зміни умов договору, та не врахувала особливостей зміни умов договору про закупівлю, які встановлені спеціальним Законом «Про публічні закупівлі». За доводами відповідача, законодавцем не обмежено будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому зберігається обмеження щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, за умови, що ця зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Тобто, відповідач вважає, що під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених пунктом 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у разі коливання ціни такого товару на ринку; якщо така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю). На підтвердження вказаної вище позиції відповідач також посилається на лист Мінекономіки від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 «Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю» (щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ), а також підп. 2, 9 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022. З урахуванням зазначеного вище, позиція ПП «Валентина-2000» зводиться до того, що законодавцем наразі надано право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення (без прив`язки до обмеження у 10%), у зв`язку із чим відповідач вважає доводи прокурора є безпідставними та необґрунтованими, а також недоведеними належними доказами.

04.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Північного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання про долучення пояснень до матеріалів справи № 911/1073/25.

04.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від КНП Фастівської міської ради «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» надійшли додаткові пояснення у справі (які за своїм змістом є заявою відповідача-2 по суті спору), в яких відповідач-2 зазначив, що протягом 2022 року не існувало ні законодавчого, ні підзаконного, ні судового акту, який би встановлював обмеження щодо кількості збільшення ціни за одиницю товару до 10 % від ціни товару. Відповідач-2 посилається на висновок, викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21 за змістом якого норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII дають можливість сторонам на внесення необмеженої кількості разів (не частіше одного разу на 90 днів, а у випадку закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії у будь-який час) змін до договору про закупівлю в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 % за кожний раз такого збільшення пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку і за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Враховуючи викладене, відповідач-2 стверджує про те, що комунальне некомерційне підприємство під час укладання додаткових угод діяло в межах і в спосіб, визначений законодавством та з метою недопущення порушення прав та інтересів мешканців Фастівської територіальної громади у наданні первинної медичної допомоги, а також у наданні допомоги постраждалим мешканцям Бишівської, Макарівської та Бородянської територіальних громад після деокупації території Київської області.

Також, 04.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від КНП Фастівської міської ради «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» надійшла заява про проведення підготовчого засідання у справі за відсутності представника відповідача-2.

05.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Фастівської міської ради надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи. Водночас, міська рада у поданій заяві зазначила, що вимоги підтримує в повному обсязі.

05.06.2025 у підготовче засідання з`явились представники позивача-2, відповідача-1 та прокурор та надали усні пояснення по справі. Представники інших сторін у підготовче засідання не з`явились, однак подали до суду заяви сторін про проведення засідання за відсутності учасників справи (їх представників). Суд протокольно прийняв заяви сторін по суті спору до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 911/1073/25 на 25.06.2025, про що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час наступного підготовчого засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 05.06.2025 та доставлено останню сторонам в їх електронні кабінети.

12.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від прокуратури надійшла відповідь на відзив ПП «Валентина-2000», в якому прокурор, серед іншого, зазначив, що наразі відсутні будь-які обставини, які вказують на помилковість, як вважає представник відповідача-1, та безпідставність посилання прокурором на висновки, викладені у постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, адже спірні правовідносини є подібними. Стосовно посилання у відзиві на лист Мінекономіки від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 прокурор зазначив, що вказаний лист не є актом законодавства та не може встановлювати норми права та трактувати вже діючі положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Посилання відповідача-1 на Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування прокурор відхилив, оскільки вважає, що Особливостями не передбачено граничного розміру збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків та передбачено можливість змінювати умови договору. Також прокурор зауважив, що всі спірні додаткові угоди укладено до набрання чинності Особливостями, тому при оцінці їх правомірності застосуванню підлягають положення Закону України «Про публічні закупівлі».

25.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від ПП «Валентина-2000» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із неможливістю забезпечити явку представника відповідача-1 у підготовче засідання 25.06.2025.

25.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Північного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача-2.

25.06.2025 у підготовче засідання з`явився прокурор та надав усні пояснення по справі. Представники інших сторін у підготовче засідання не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином. Суд протокольно прийняв відповідь на відзив прокуратури до розгляду та долучив її до матеріалів справи.

Суд у підготовчому засіданні 25.06.2025, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Судом з`ясовано, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 29.01.2025 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 920/19/24 для відступу (шляхом уточнення) від висновку щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, згідно з яким у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, передаючи справу № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у пунктах 66-69 ухвали від 29.01.2025 зазначив, що з положень п. 2 ч. 5 ст.41 Закону «Про публічні закупівлі» із змінами, внесеними згідно із Законом № 1530-IX від 03.06.2021, вбачається, що законодавець, застосував умову, яка обмежує строки зміни ціни за одиницю товару, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю АБО внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Проте, як правильно вказує скаржник, навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Використання законодавцем конструкції «АБО» фактично свідчить про можливість зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % в порівнянні не лише із умовами договору про публічні закупівлі, а й з умовами додаткових угод до такого договору, якими вже було збільшено ціну за одиницю товару. Отже, законодавець не обмежив будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому законодавець не дозволяє сторонам (незалежно від предмету закупівлі) збільшувати загальну суму договору про закупівлю. Верховний Суд вважає, що за умов коливання цін на товари (зокрема, електричну енергію) постачальник може ініціювати внесення змін щодо ціни за одиницю товару, втім, таке збільшення не має перевищувати 10% ціни за одиницю товару, встановленої у договорі АБО додаткових угодах до нього щодо збільшення ціни за одиницю товару. Втім, така зміна ціни за одиницю товару не має призвести до збільшення загальної суми, визначеної в договорі про закупівлю, а факт коливання ціни товару на ринку має бути належним чином доведений.

З наведених міркувань, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 920/19/24 висловив позицію, що з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

У пункті 96 ухвали від 29.01.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що у цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст.41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст.41 Закону «Про публічні закупівлі»: Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09.04.2025 прийняла справу № 920/19/24 до розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1, ч. 3 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Отже, п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України забезпечений механізм наступної можливості правильного застосування певної норми права судами першої та апеляційної інстанції шляхом врахування майбутніх висновків палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду щодо суперечливих або неоднозначних тлумачень такої норми права.

З матеріалів даної справи вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні додаткові угоди суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки внаслідок їх укладення була збільшена ціна, встановлена у договорі про закупівлю товару № 04-03/22 від 04.03.2022, більше, ніж на 10 % без документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару на ринку.

Спір у справі № 911/1073/25 виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення спірних додаткових угод до договору про закупівлю товару № 04-03/22 від 04.03.2022 зросла ціна за одиницю товару Бензину А-95 та дизельного палива, що призвело до підвищення ціни за одиницю товару на понад 10 % від тієї, яка визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання.

При цьому, в основу позову прокурором покладено правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 щодо застосування норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», за змістом яких під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

У свою чергу ПП «Валентина-2000» вважає, що законодавцем не обмежено будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому, зберігається обмеження щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, за умови, що ця зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Тобто, відповідач вважає, що під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених пунктом 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у разі коливання ціни такого товару на ринку; якщо така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю).

Як було зазначено судом вище, згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку відповідно до приписів п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Аналізуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов до висновку, що правовідносини у даній справі № 911/1073/25 та у справі № 920/19/24 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними. Відтак, висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 в подібних правовідносинах має суттєве значення для вирішення спору в даній справі.

З урахуванням зазначеного вище, з огляду на правовідносини, що складають предмет спору у даній справі № 911/1073/24, підстави позову та заперечення відповідача-2 проти позовних вимог, а також підстави передачі справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з метою формування єдиної судової практики у подібних правовідносинах, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 911/1073/25 за позовом Заступника керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Фастівської міської ради, Північного офісу Держаудитслужби до Приватного підприємства «Валентина-2000», Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 241 972, 14 грн до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

2. Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.06.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко