УХВАЛА

24 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 915/1073/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025

(головуючий - Савицький Я.Ф., судді Діброва Г.І., Колоколов С.І.)

та рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025

(суддя - Коваль С.М.)

у справі №915/1073/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марілайф"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення основного боргу за договором про постачання товару у сумі 765 109,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Марілайф" (далі - ТОВ "Марілайф") звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - АТ «НАЕК «Енергоатом») про стягнення боргу у розмірі 384 299,92 грн.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки товару від 12.05.2021 №53-123-01-21-06917 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі.

При цьому, позивачем до позовної заяви долучені докази на підтвердження правовідносин між сторонами за договором поставки товару від 01.06.2021 №53-123-01-21-06949 на суму 794 796,60 грн, зокрема: безпосередньо договір від 01.06.2021 №53-123-01-21-06949 на суму 794 796,60 грн, видаткові накладні саме за вказаним договором, відповідні ТТН тощо.

В процесі розгляду даної справи, в ухвалі від 13.11.2024, судом першої інстанції було враховано заяву позивача про зміну предмету позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 765 109,80 грн, з посиланням на те, що в результаті описки ТОВ "Марілайф" помилково послалось на договір поставки від 12.05.2021 №53-123-01-21-06917, оскільки заборгованість виникла за договором від 01.06.2021 №53-123-01-21-06949, що підтверджується долученими до позовної заяви доказами та враховуючи те, що судовий збір, сплачений позивачем, розрахований від суми позову у розмірі 765 109,80 грн, яка зазначена у заяві про зміну предмету позову.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025 у справі №915/1073/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ "Марілайф" 765 109,80 грн боргу та 11 476,62 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі №915/1073/24 рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025 у справі №915/1073/24 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції даної постанови. У решті рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025 у справі №915/1073/24 залишено без змін.

13.06.2025 АТ «НАЕК «Енергоатом» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025 у справі №915/1073/24 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ «НАЕК «Енергоатом», Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №915/1073/24 є стягнення 765 109,80 грн, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2024 рік - 1 514 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, що передбачена пп. "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження обґрунтовує тим, що касаційна скарга має виняткове значення для скаржника, оскільки стосується захисту прав і законних інтересів, як товариства, яке згідно постанови КМУ від 23.12.2004 №1734 включене до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Результат її розгляду безпосередньо впливає на матеріальне становище, ділову репутацію, правову визначеність у подальших правовідносинах, а також на можливість реалізації інших прав, передбачених законом. Вказує, що невірне або формальне вирішення цієї справи може мати довготривалі негативні наслідки для скаржника у сфері господарської діяльності.

Проте Суд вважає, що посилання скаржника, що справа №915/1073/24 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованими, оскільки вищевказані доводи зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №915/1073/24 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу АТ «НАЕК «Енергоатом» подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «НАЕК «Енергоатом» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025 у справі №915/1073/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2025 у справі №915/1073/24.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

О.О. Мамалуй