ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1545/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову Долинської сільської ради Подільського району Одеської області (вх.№ 2-961/25 від 24.06.2025) у справі за позовом Долинської сільської ради Подільського району Одеської області (66442, Одеська область, Подільський р-н, с.Долинське, вул. Центральна, буд. 2, корп. А; );

до відповідача Фермерського господарства «Андріяшенко Раїса Іванівна» (66442, Одеська область, Подільський р-н, с. Долинське, вул. Педагогічна, буд. 12, );

про скасування державної реєстрації права постійного користування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 Долинська сільська рада Подільського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства «Андріяшенко Раїса Іванівна» в якій просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298, проведену на підставі рішення державного реєстратора , Управління "Центр надання адміністративних послуг" Чернієнко Ольги Валеріївни 06.02.2025, індексний номер рішення 77126521 (номер запису про інше речове право 58438953, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- скасувати державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, проведену на підставі рішення державного реєстратора , Управління "Центр надання адміністративних послуг" Чернієнко Ольги Валеріївни 10.02.2025, індексний номер рішення 77241459 (номер запису про інше речове право 58540086, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що прийнятті рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0298 та :01:007:0288 за Фермерським господарством «Андріяшенко Раїса Іванівна» є такими, що здійснені всупереч нормам чинного законодавства про державну реєстрацію нерухомого майна та позбавляють позивача як законного власника зазначених земельних ділянок права на користування ними.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 21.04.2025 справу № 916/1545/25 розподілено судді Мостепаненко Ю.І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2025 у складі судді Мостепаненко Ю.І. позовну заяву Долинської сільської ради Подільського району Одеської області залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

06.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№ 14450/25).

24.06.2025 до суду від Долинської сільської ради Подільського району Одеської області надійшла заява про забезпечення позову (вх.№ 2-961/25 від 24.06.2025) у якій позивач просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- накласти арешт на земельну ділянку п площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам користуватися, розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки), із земельною ділянкою площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам користуватися, розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки), із земельною ділянкою площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що предметом спору у даній справі є вимога немайнового характеру, а саме скасування державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298 та скасування державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288.

Земельні ділянки відносно, яких розглядається господарський спір знаходяться у власності позивача.

На переконання позивача, на час розгляду даної справи є необхідним заборонити відповідачу право користування земельними ділянками, оскільки недопущення подальшого їх використання, може призвести до зменшення родючості земельних ресурсів, що знаходяться в комунальній власності та їх знецінення.

Таким чином, на думку позивача співмірними та справедливими в даному випадку є заходи забезпечення позову шляхом заборони користуватися, розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії відносно земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0298 та земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0288.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.06.2025 заяву вх. № 2-961/25 про забезпечення позову передано судді Мостепаненко Ю.І.

У зв`язку перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. на лікарняному, розпорядженням керівника апарату суду від 24.06.2025 №79 призначено повторний автоматизований розподіл заяви вх. № 2-961/25 про забезпечення позову, за результатами якого зазначену заяву розподілено судді Пінтеліній Т.Г.

Розглянувши заяву Долинської сільської ради Подільського району Одеської області про забезпечення позову (вх.№ 2-961/25 від 24.06.2025), суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 136 цього кодексу передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Таким чином, в ухвалі про вжиття заходів до забезпечення позову має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідачів, які можуть сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Більше того, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018 р. у справі № 917/1390/17.

Господарським судом встановлено, що предметом позову у даній справі є скасування державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку площею 17,94 га (кадастровий номер :01:007:0298) та скасування державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку площею 30,77 га, (кадастровий номер :01:007:0288).

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що на час розгляду даної справи є необхідним заборонити відповідачу право користування земельними ділянками, оскільки недопущення подальшого їх використання, може призвести до зменшення родючості земельних ресурсів, що знаходяться в комунальній власності та їх знецінення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, суд звертає увагу, що позивачем у заяві не зазначено про жодні (конкретні) протиправні дії відповідача, які б свідчили про фактичне або можливе погіршення стану спірних земельних ділянок та/або їх нецільового використання. Будь-яких доказів на підтвердження зазначеного до суду також не надано.

При цьому, необґрунтоване обмеження відповідача у праві користування спірними земельними ділянками не лише може призвести до втручання в його господарську діяльність відповідача, а й свідчитиме про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи, що також може призвести до завдання іншій стороні збитків.

Більше того, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018р. у справі № 917/1390/17.

Окрім цього, щодо запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на земельну ділянку площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298; накладення арешту на земельну ділянку площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202; заборони розпоряджатися земельною ділянкою площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202; заборони розпоряджатися земельною ділянкою площею з площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202 в контексті позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Господарський суд зауважує, що право постійного користування земельною ділянкою та право власності на земельну ділянку - це різні права.

Право власності включає в себе три основних елементи: володіння, користування та розпорядження землею, тоді як право постійного користування дозволяє лише володіти та користуватися землею, але не розпоряджатися нею.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційні довідки №413884989 та №413879656) вбачається, що за ФГ «Андріяшенко Раїса Іванівна» (відповідачем) зареєстроване право постійного користування земельними ділянками: площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288 та площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298.

Таким чином, застосування зазначених заходів забезпечення позову, окрім іншого також не відповідатимуть вимогам розумності, а також відповідати меті інституту вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки відповідач є лише землекористувачем спірних земельних ділянок без права розпоряджатися ними.

Згідно зі ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 ГПК заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті як запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, так і забезпечити можливість ефективного (раціонального) захисту прав позивача, у разі, якщо не вжиття таких заходів в подальшому може суттєво утруднити для позивача (заявника) відновлення порушеного права.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що підставою для відмови у державній реєстрації є те, що у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії. Отже, вищезазначеним законом України передбачений такий вид заходу забезпечення позову як заборона проведення реєстраційної дії, що узгоджується з нормою п.10 ч.1 статті 137 ГПК України.

При цьому, суд враховує, що в даному випадку заявник просить про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій стосовно двох земельних ділянок -

- заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки), із земельною ділянкою площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки), із земельною ділянкою площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального та ефективного захисту прав позивача, у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає, що існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що можливе не інакше як шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірних земельних ділянок.

Отже, на даній стадії заборона вчинення конкретних реєстраційних дій щодо спірних земельних ділянок, які можуть бути вчинені, будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача, у разі визнання судом обґрунтованими позовних вимог та задоволенні позову, недопущення вчинення дій, які потягнуть необхідність подачі нових позовів, оскільки обраний спосіб захисту у даній справі не буде ефективним.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення конкретних реєстраційних дій, жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідача, адже такі заходи мають тимчасовий характер та фіксують наявний стан, на момент розгляду спору, що не перешкодить відповідача у здійсненні його статутної та економічної діяльності юридичної особи , проте такий захід забезпечення позову здатний запобігти розширенню пред`явлених позовних вимог, колу учасників справи, зокрема відповідачів та буде сприяти забезпеченню принципу судочинства щодо ефективного захисту прав в судовому процесі.

З урахуванням викладеного, господарський суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів Долинської сільської ради Подільського району Одеської області щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, вважає подану заяву про забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Долинської сільської ради Подільського району Одеської області від 24.06.2025р. (вх.№ 2-961/254) про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/1545/25 заборонити суб`єктам державної реєстрації, в тому числі, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації

- здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки), із земельною ділянкою площею 17,94 га, кадастровий номер :01:007:0298, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки), із земельною ділянкою площею 30,77 га, кадастровий номер :01:007:0288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 25.06.2025р., підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Стягувач: Долинська сільська рада Подільського району Одеської області (66442, Одеська область, Подільський р-н, с.Долинське, вул. Центральна, буд. 2, корп. А; );

Боржник: Фермерське господарств «Андріяшенко Раїса Іванівна» (66442, Одеська область, Подільський р-н, с. Долинське, вул. Педагогічна, буд. 12, ).

Суддя Пінтеліна Тетяна Георгіївна