УХВАЛА

м. Київ

18.06.2025Справа № 910/7203/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення 430169,08 грн.

без виклику (повідомлення) представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення за Заявою-договором №ID6240839 від 10.04.2019 в сумі 15 019,75 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) - 10 000,00 грн.; заборгованість по процентам (в т.ч. простроченим) - 4 921,75 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 98,00 грн.; за Заявою-договором №ID6240854 від 10.04.2019 в сумі 190 116,17 гривень, з яких: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) - 106 536,04 грн.; заборгованість по процентам (в т.ч. простроченим) - 0,13 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 83 580,00 грн.; за Заявою-договором №ID7314932 від 25.11.2019 в сумі 225 033,16 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) - 155 831,00 грн.; заборгованість по процентам (в т.ч. простроченим) - 0,20 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 69 201,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа-підприємець Лисак Андрій Леонідович 10.04.2019 та 25.11.2019 вчинив правочини, підписавши Заяви-договори №ID6240839, №ID6240854, №ID7314932 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» із використанням електронного цифрового підпису.

Водночас, у встановлені строки за договорами №ID6240839, №ID6240854, №ID7314932 (із графіками погашення кредитів) ОСОБА_1 кредитні кошти не повернув, що спричинило звернення позивача з даним позовом до суду.

При цьому, 27.09.2023 ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця за власним рішенням, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У той же час, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , уведено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 провадження у справі № 910/8306/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито.

Разом із цим, перегляд в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 у справі № 910/8306/20 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 здійснювався в Північному апеляційного господарському суді, в тому числі колегією суддів, до складу якої входив ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як встановлює пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, що схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі (пункти 183, 184 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №11-202сап21).

Із численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості складу суду при розгляді даної справи та забезпечення довіри учасників справи до її розгляду судом, суд дійшов висновку про необхідність самовідводу судді Полякової К.В. від розгляду справи № 910/7203/25.

Відповідно до частини 1 статті 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Керуючись ст. 35, 38-40, 233-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Полякової К.В. від розгляду справи № 910/7203/25 задовольнити.

Матеріали справи № 910/7203/25 передати для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата підписання: 18.06.2025 року.

Суддя К.В. Полякова