УХВАЛА

19 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/13053/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міського комунального підприємства «Бердичівводоканал» (далі - Підприємство, скаржник)

у справі за позовом Міського комунального підприємства «Бердичівводоканал»

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення №60/120-р/к від 22.08.2024,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство 28.05.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги Підприємства повністю, визнавши недійсним рішення Антимонопольного комітету України №60/120-р/к у справі №243/60/95-рп/к.24 від 22.08.2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 для розгляду касаційної скарги у справі №910/13053/24 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді - Малашенкової Т.М., суддів Бенедисюка І.М., Власов Ю.Л.

Ухвалою Верховного Суду від 03.04.2025 касаційну скаргу Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі №910/13053/24 залишено без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків, шляхом надання (1) касаційної скарги в новій редакції з уточненою її прохальною частиною, з огляду на предмет оскарження, як судові рішення ним оскаржуються та вимог до Суду, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень та (2) документа на підтвердження доплати судового збору за касаційну скаргу, ураховуючи немайновий характер вимог, у сумі 3 633,60 грн.

Крім того, в ухвалі зазначено, що наслідком неусунення недоліків є повернення касаційної скарги скаржнику на підставі частини п`ятої статті 292 Господарського процесуальноо кодексу України (далі - ГПК України) та роз`яснено Підприємству, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Ухвалу Верховного Суду від 03.06.2025 у справі №910/13053/24 доставлено, Підприємству в Електронний кабінет: 03.06.2025 о 13:35, що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет Електронного суду, зокрема, від 13.06.2025.

За приписами частини шостої статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Оскільки Підприємство отримало ухвалу 03.06.2025 о 13:35, то за приписами статті 116 ГПК України та частини шостої статті 242 ГПК України, останній день для усунення недоліку касаційної скарги, припадає на 13.06.2025.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03.06.2025 у справі №910/13053/24 Підприємство 10.06.2025 через Електронний суд надіслало до Суду заяву до якої додано платіжну інструкцію від 09.06.2025 №11983 про сплату 3 633,60 грн судового збору.

З огляду на викладене скаржник подав заяву на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03.06.2025 у справі №910/13053/24 у межах строку, наданого Судом ухвалою від 03.06.2025 у справі №910/13053/24.

Верховний Суд, розглянувши зазначену заяву, дійшов висновку про її повернення разом з касаційною скаргою та доданими до неї документами без розгляду з огляду на таке.

Підприємство виконало вимоги ухвали Верховного Суду від 03.06.2025 виключно в частині надання документа на підтвердження доплати судового збору в розмірі 3 633,60 грн.

Водночас перевіривши заяву про усунення недоліків касаційної скарги Підприємства на відповідність виконання вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України (про що зазначено в ухвалі від 03.06.2025 у цій справі), то в цій частині Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: судові рішення, що оскаржуються; вимоги особи, яка подає скаргу.

Статтею 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статті 308 ГПК України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію про те, які судові рішення оскаржуються, їх межі оскарження й які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

В ухвалі Верховного Суду зазначено, що в прохальній частині касаційної скарги, скаржник просить Суд прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги Підприємства повністю, визнавши недійсним рішення Антимонопольного комітету України №60/120-р/к у справі №243/60/95-рп/к.24 від 22.08.2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, а тому подана Підприємством касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає, оскільки скаржник не зазначає предмета оскарження, тобто чітко не вказав, які судові рішення ним оскаржуються та не вказує вимог до Суду, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень, з огляду на статтю 308 ГПК України.

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на скаржника, а касаційна скарга не містить предмета оскарження (тобто, які судові рішення ним оскаржуються) та не містить вимог, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень, Суд в ухвалі від 03.06.2025 у цій справі звертав увагу скаржника на необхідність уточнення прохальної частини касаційної скарги, з урахуванням наведених вище вимог щодо предмета оскарження та вимог до Суду, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

Проте Підприємство подавши до Суду 10.06.2025 заяву, лише зазначає: «На виконання ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду від 03 червня 2025 року по справі №910/13053/24 до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №60/120-р/к від 22.08.2024, для усунення недоліків касаційної скарги надаємо підтверджуючі документи про здійснення доплати судового збору в розмірі 3 633,60 грн». Втім скаржник не вказує предмета оскарження (тобто, які судові рішення ним оскаржуються) та не наводить вимог, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині) вказані вимоги є вимогами щодо форми касаційної скарги.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

За таких обставин скаржником вимог ухвали Суду від 03.06.2025 щодо виконання вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України не виконано.

Верховний Суд виходить з того, що Судом ухвалою від 03.06.2025, зокрема, чітко вказані недоліки касаційної скарги про те, що вона правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на скаржника, а касаційна скарга не містить предмета оскарження (тобто, які судові рішення ним оскаржуються) та не містить вимог, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень, а також Суд звертав увагу скаржника на необхідність уточнення прохальної частини касаційної скарги, з урахуванням наведених вище вимог щодо предмета оскарження та вимог до Суду, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (в цьому випадку вона полягала в не виконанні положень пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України).

Отже, перевіркою заяви поданої 10.06.2025 на виконання ухвали Суду від 03.06.2025 щодо усунення недоліку касаційної скарги на відповідність вимог ГПК України, Верховним Судом встановлено, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, оскільки не подано касаційної скарги в новій редакції з уточненою її прохальною частиною, з огляду на предмет оскарження, які судові рішення ним оскаржуються та вимог до Суду, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень, на виконання вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України, тоді як й заява не містить уточнення касаційної скарги.

Суд виходить з забезпечення балансу між реалізацією принципу диспозитивності та імперативного припису, який закріплений в частині першій статті 300 ГПК України (переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права) та зазначає на необхідність забезпечення принципу щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що закріплений у статті 2 ГПК України.

За наведених мотивів Суд вважає, що вказані вимоги щодо необхідності дотримання процесуальних вимог щодо форми касаційної скарги не є надмірним формалізмом.

Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про повернення касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, враховуючи, що Підприємством не усунуто недолік касаційної скарги щодо надання її в новій редакції з уточненою її прохальною частиною, з огляду на предмет оскарження, які судові рішення ним оскаржуються та вимог до Суду, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень, згідно з вимогами пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги зазначені в ухвалі Суду від 03.06.2025 не усунуто, а саме не дотримано вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, з огляду на частину другу статті 2 ГПК України, з метою забезпечення належного балансу у реалізації конституційного принципу щодо гарантованого судового захисту та права на касаційне оскарження судового рішення, а також права на доступ до правосуддя та рівності усіх сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що наявні підстави для повернення касаційної скарги з доданими до неї матеріалами скаржнику, у відповідності до частини п`ятої статті 292 ГПК України.

При цьому Верховним Судом ураховано принцип рівності сторін перед законом і судом, принцип змагальності судового процесу, з огляду на що належний баланс між забезпеченням реалізації звернення заявника до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо форми та змісту касаційної скарги) та принципу res judicata, у цій справі судом касаційної інстанції дотримано.

Вказане не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже скаржник має право повторно на загальних підставах звернутися з касаційною скаргою до Суду у відповідності до вимог статей 288, 290, 291 ГПК України.

Керуючись статтями 170, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міського комунального підприємства «Бердичівводоканал» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі №910/13053/24 з усіма доданими до неї матеріалами та заяву від 10.06.2025 на виконання ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду від 03.06.2025 у справі №910/13053/24 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов