ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2791/25

за позовом Ржищівського геріатричного пансіонату, м. Ржищів Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 59 825,75 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Ржищівський геріатричний пансіонат звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" на свою користь 49 790,00 грн основної заборгованості; 77,75 грн 3% річних; 9 958,00 грн штраф у розмірі 20% від вартості не переданого товару.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 13.06.2024 №79 в частині поставки в повному обсязі паливно-мастильних матеріалів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі №904/2791/25 доставлена Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" 02.06.2025 о 16:39, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали господарського суду від 02.06.2025) до електронного кабінету Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ ".

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі №904/2791/25 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Таким чином, строк подання відзиву на позов до 17.06.2025 включно.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не подало.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2024 року між Ржищівським геріатричним пансіонатом (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" (постачальник) було укладено Договір № 79 (далі Договір). відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується відпустити (передати) замовнику товар: Бензин А-95, дизельне паливо (талони або скретч-карти (Україна)) кількість - 3 000,0 л (бензин А-95 - 1 700,0 л; дизельне паливо - 1 300, 0 л) за кодом "Єдиний закупівельний словник" ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти ( 09132000-3 - бензин А-95, 09134200-9 - дизельне паливо), а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до пункту 1.2. договору найменування, ціна та кількість товару зазначені сторонами в специфікації (Додаток №1 до цього договору), яка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 1.3. договору поставка товару здійснюється у вигляді довірчих документів (талонів, скречт-карток та інших документів згідно з якими можна отримати товар) номіналом 10 л, 15 л або 20 л, з наступним обміном їх на АЗС Продавця на еквівалентну кількість пального.

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна цього договору становить 159 400,00 грн., (сто п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста) гривень, з ПДВ. Видатки здійснюються за КЕКВ 2210.

Відповідно до пункту 4.1. договору розрахунки за товар, що відпускається (передається), здійснюється в національній валюті України - гривні. Оплата за цим договором здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок постачальника за фактично отриманий товар. Ціна одного літру товару вказується у видатковій накладній

Відповідно до пункту 4.2. договору оплата на поточний рахунок постачальника за укладеним договором замовник здійснюється на протязі 10 (десяти) календарних днів після отримання цільового бюджетного фінансування на розрахунковий рахунок згідно підписаних видаткових накладних.

Відповідно до пункту 4.3. договору датою оплати вважається дата надходження грошових коштів в повному обсязі на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до пункту 4.4. договору оплата за товар повинна здійснюватися замовником, згідно реквізитів вказаних постачальником в цьому договорі.

Відповідно до пункту 4.5. договору оплата за товар здійснюється на підставі видаткових накладних постачальника.

Відповідно до пункту 5.1. договору передача (відпуск) товару по цьому договору, асортимент та кількість якого зазначена в довірчому документі (талонах, скретч-картках та інших документів згідно яких можна отримати товар) (в подальшому по тексту довірчі документи), здійснюється на протязі 30 хвилин з моменту виникнення необхідності заправки транспортних засобів (за винятком заправки під час відряджень).

Відповідно до пункту 5.2. договору передача товару здійснюється при пред`явленні довіреними особами замовника довірчих документів.

Відповідно до пункту 5.3. договору умови постачання товару - самовивезення. Замовник зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчих документів,

Відповідно до пункту 5.4. договору відпуск (передача) товару замовнику за цим договором здійснюється шляхом заправки автомобілів замовника на АЗС (автозаправочних станціях) постачальника чи АЗС іншої компанії, що приймає такі довірчі документи до обслуговування (перелік згідно Додатку №2).

Відповідно до пункту 5.5. договору передача конкретної партії довірчих документів відбувається згідно заявки замовника, яка надається постачальнику в письмовому вигляді або засобами телекомунікації (електрозв`язку). Заявка на поставку довірчих документів подається в робочі дні. Постачальник надає довірчі документи в строк протягом 1 (одного) робочого дня з моменту отримання відповідної заявки. Право власності на товар переходить від постачальника до замовника з моменту фактичного отримання товару на АЗС. При цьому постачальник гарантує отримання товару за довірчими документами на АЗС (перелік згідно Додатку №2).

Відповідно до пункту 5.6. договору місце поставки товару: передача товару здійснюється замовнику цілодобово за довірчими документами постачальника, що є підставою для відпуску (передачі) товару на АЗС, які обслуговують довірчі документи постачальника. Адреси АЗС надаються додатково згідно Додатку №2 до договору.

Відповідно до пункту 5.7. договору у випадку технічного огляду, перерви, ремонту на АЗС, згідно переліку, що надає постачальник, останній, має право відмовити у видачі товару на період, що буде продовжуватись до припинення обставин, що перешкоджають видачі товарів, але не більш ніж на 2 (два) робочі дні, або запропонувати отримати товар на іншій АЗС згідно переліку.

Відповідно до пункту 6.3.1. договору постачальник зобов`язаний забезпечити передачу (відпуск) товару у строки, встановлені цим договором;

Відповідно до пункту 10.1. договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року включно, але в будь-якому разі до повного виконання усіх зобов`язань, передбачених цим договором. Підтвердженням виконання зобов`язань сторонами за договором є акт звіряння взаєморозрахунків підписаний обома сторонами.

Відповідно до пункту 13.1. договору Додаток № 1 - Специфікація Товару.

Сторонами узгоджена та підписана Специфікація (Додаток №1 до договору № 79 від 13.06.2024) на суму 159 400, 00 грн. з ПДВ).

Так, відповідно до Специфікації (Додаток №1 до договору № 79 від 13.06.2024 року) найменування товару Бензин А-95 кількість 1700 л, ціна за одиницю з ПДВ 54,00, вартість разом з ПДВ 91 800, 00 грн., найменування товару Дизельне пальне кількість 1 300 л, ціна за одиницю з ПДВ 52,00, вартість разом з ПДВ 67 600, 00 грн, загальна вартість: 159 400, 00 грн.

На виконання умов Договору № 79 від 13.06.2024 Ржищівським геріатричним пансіонатом та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" було підписано видаткову накладну №0001/0001702 від 01.08.2024 відповідно до якої найменування бензин А-95 кількість 1100 л, ціна за одиницю з ПДВ 54,00, вартість разом з ПДВ 59 400, 00 грн., найменування дизельне пальне кількість 920 л, ціна за одиницю з ПДВ 52,00, вартість разом з ПДВ 47 840, 00 грн, загальна сума з ПДВ: 107 240, 00 грн.

На виконання умов Договору № 79 від 13.06.2024 Ржищівським геріатричним пансіонатом було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" 159 400, 00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: № 392 від 26.06.2024 на суму у розмірі 52 160, 00 грн., № 469 від 12.08.2024 на суму у розмірі 107 240, 00 грн.

Ржищівський геріатричний пансіонат зазначає, що відповідач (Постачальник за договором) не забезпечив передачу товару позивачу (Замовнику) і не забезпечив наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талонів на певній АЗС.

29.04.2025 Ржищівський геріатричний пансіонат звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" з листом від 29.04.2025 №144, в якому зазначає що на виконання пункту 10.1 договору від 13.06.2024 №79 укладеного між Ржищівським геріатричним пансіонатом та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", надаємо Акт звіряння взаєморозрахунків (2 екз.). Один підписаний екземпляр акту просимо надіслати на електронну та фактичну адресу (09230, вул. Паркова, 1, м. Ржищів, Обухівський р-н., Київська обл. E-mail: ).

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків між Ржищівським геріатричним пансіонатом та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" залишок не відпущеного товару складає: Бензин А-95 195 л на суму 10 530,00 грн; дизельне пальне 755 л на суму 39260,00 грн. Вказаний акт не містить підпису Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ".

Ржищівський геріатричний пансіонат посилається на несвоєчасну та не в повному обсязі поставку товару Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" у сумі 49 790,00 грн. за договором №79 від 13.06.2024, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 49 790,00 грн основної заборгованості; 77,75 грн 3% річних; 9 958,00 грн штрафу у розмірі 20% від вартості не переданого товару.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №79 від 13.06.2024, факт поставки товару, строк оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення поставки товару, наявність / відсутність підстав для нарахування 3% річних, штрафу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.1. договору передача (відпуск) товару по цьому договору, асортимент та кількість якого зазначена в довірчому документі (талонах, скретч-картках та інших документів згідно яких можна отримати товар) (в подальшому по тексту довірчі документи), здійснюється на протязі 30 хвилин з моменту виникнення необхідності заправки транспортних засобів (за винятком заправки під час відряджень).

Ржищівський геріатричний пансіонат зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" не виконані зобов`язання з поставки товару (палива) загальну суму 49 790,00 грн.

Доказів поставки товару в обумовлений сторонами строк Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" до суду не надало.

Стаття 693 Цивільного кодексу України регулює питання "попередньої оплати" товару, з якої вбачається, що "попередньою оплатою" визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

Відповідно до частин другої та третьої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.

Ржищівський геріатричний пансіонат у позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" на свою користь 49 790,00 грн вартості оплаченого, але не поставленого товару (попередню оплату).

Таким чином, строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Відповідач доказів поставки товару, повернення попередньої оплати у розмірі 49 790,00 грн до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 49 790,00грн попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в частини 1 статті 230 та частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у випадку порушення постачальником термінів передачі (відпуску) товару, передбаченого п. 5.1 цього договору, Постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми не переданого товару за кожний день прострочення. А за прострочення понад 10 днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від вартості не переданого товару.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача штраф у розмірі 9 958,00 грн.

Відповідач контррозрахунку штрафу не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних за період з 10.05.2025 до 28.05.2025 у загальному розмірі 77,75 грн.

За доводами позивача, лист від 29.04.2025 № 144 до ТОВ "ТЕНЕГІЯ" вручено 02.05.2025 (відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 676), тому до 02.05.2025 зобов`язання відповідача було негрошовим - з поставки товару за договором, а з 02.05.2025 (перший день семиденного строку передбаченого статті 530 Цивільного кодексу України) у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення попередньої оплати, зі строком його виконання до 09.05.2025, з 10.02.2025 почався період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з повернення 49 790,00 грн. попередньої оплати.

Між тим, лист Ржищівського геріатричного пансіонату від 29.04.2025 №144 не містить вимоги про повернення коштів у зв`язку із не поставкою товару, а лише свідчить про направлення акту звірки для підписання.

Так, за змістом листа №144, Ржищівський геріатричний пансіонат на виконання пункту 10.1 договору від 13.06.2024 №79 надає Акт звіряння взаєморозрахунків для підпису Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія".

Пункт 10.1. договору, на який посилається позивач у своєму листі №144 також не містить вимоги про повернення коштів у разі недопоставки товару.

За таких обставин господарський суд не погоджується із доводами позивача про те, що з 02.05.2025 у відповідача виник обов`язок повернення коштів, відповідно, відсутні підстави для нарахування 3% річних за період з 10.05.2025 до 28.05.2025.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення 3% річних за період з 10.05.2025 до 28.05.2025 у розмірі 77,75 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 59 748,00 грн. (49 790,00 грн. предоплати, 9 958,00 грн штрафу).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

В позовній заяві позивачем зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається, в тому числі витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. В позові вказано, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, буде надано додатково.

Станом на час ухвалення рішення доказів понесення витрат на правничу допомогу позивачем не надано до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Ржищівського геріатричного пансіонату до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 59 825,75 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, ідентифікаційний код 44604267) на користь Ржищівського геріатричного пансіонату (09230, Київська область, м. Ржищів, вул. Паркова, буд 1, ідентифікаційний код 20623513) 49 790,00 грн. попередньої оплати, 9 958,00 грн штрафу, 2 419,25 грн витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.06.2025

Суддя Ю.А. Бажанова