АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

18 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/373/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 - адвокат Грибонос В.В.

від ТОВ НВФ РАДІАН - адвокат Островська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2024 (складено та підписано 17.06.2024, суддя Адаховська В.С.)

у справі №915/373/20

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ РАДІАН

про стягнення дійсної (ринкової) вартості майна пропорційно частці у статутному капіталі

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ РАДІАН (далі ТОВ НВФ РАДІАН), в якій просив суд стягнути 2039875,00 грн дійсної (ринкової) вартості майна пропорційно частці у статутному капіталі ТОВ НВФ РАДІАН.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо виплати позивачеві його частки у статутному капіталі товариства, у зв`язку із прийняттям рішення позивача про вихід з нього.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2024 по цій справі у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням до Південного-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 відкрито апеляційне провадження по цій справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі №915/373/20 судової експертизи, призначено у справі №915/373/20 судову експертизу проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Супровідним листом від 23.12.2024 за №915/373/20/13/2024 матеріали справи №915/373/20 у 3 томах (1-й том на 288 арк.; 2-й том на 242 арк. (у т.ч. диск №А000409); 3-й том на 19 арк.) та копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 на 9 арк. скеровано до Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою 54038 вул. Карпенка, 27, м. Миколаїв.

24.12.2024 було сформовано та відправлено з поштового відділення МВПЗ 119 Одеса поштове відправлення до м. Миколаєва (вул. Карпенка /Генерала Олекси Алмазова, 27 (індекс 54038) - Миколаївське відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз), трекінг 109, в якому перебували 3 томи матеріалів справи №915/373/20 та копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024.

Однак, як було встановлено судом апеляційної інстанції, матеріли справи №915/373/20 у 3 томах (1-й том на 288 арк.; 2-й том на 242 арк. (у т.ч. диск №А000409); 3-й том на 19 арк.) та копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 на 9 арк., які було скеровано до Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз втрачено під час пересилання АТ Укрпошта поштового відправлення 109.

З огляду на таке, ухвалою суду від 30.04.2025 по цій справі поновлено апеляційне провадження у справі №915/373/20, відновлено втрачену справу №915/373/20 в обсязі документів отриманих із автоматизованої системи документообігу суду Діловодство спеціалізованого суду, направлено на адресу Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення дослідження відновлені матеріали справи №915/373/20 та апеляційне провадження у справі №915/373/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2024 зупинено до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли відновлені матеріали справи №915/373/20 разом з листом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз в якому вказано про те, що на даний час у штаті Миколаївського відділення ОНДСЕ відсутні атестовані експерти, якi можуть виконати призначену експертизу. Відповідно, ухвала суду про призначення експертизи залишена без розгляду, а матеріали повернуто до суду.

Ухвалою суду від 27.05.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №915/373/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2024 та призначено справу до розгляду на 18.06.2025.

Судом апеляційної інстанції отримано клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи в якому останній просить призначити у справі №915/373/20 комплексну судово-економічну, оціночно-будівельну, товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення експертів поставити наступні питання:

1) Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН», в тому числі нежитлових будівель: літ. Я-2 загальною площею 1472 кв.м., літ. Ю-1 загальною площею 58,8 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів, з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 18.11.2018?

2) Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН», що належить до виплати ОСОБА_1 пропорційно розміру його частки (33% статутного капіталу) у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» станом на 18.11.2018?

В обґрунтування даного клопотання позивач зазначає, що необхідність у проведенні комплексної судово-економічної, оціночно-будівельної, товарознавчої експертизи залишається, оскільки необхідно з`ясувати дійсну (ринкову) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» та відповідно вартість частки позивача станом на день, що передував дню подання позивачем заяви про вихід із складу учасників товариства.

Крім того, як вважає позивач, виникає необхідність уточнити питання, які поставлені на вирішення експертів, а саме уточнити дату, на яку слід визначити вартість активів ТОВ «НВФ РАДІАН» та частки позивача у статутному капіталі цього товариства.

Враховуючи, що позивач 19.11.2018 подав заяву про вихід зі складу засновників ТОВ «НВФ РАДІАН» і 19.11.2018 цю заяву розглянуто та задоволено загальними зборами ТОВ «НВФ РАДІАН» (позивача виключно зі складу учасників товариства саме з 19.11.2028), то враховуючи положення ч. 6 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», позивач вважає, що необхідно визначити вартість частки позивача, як учасника ТОВ «НВФ РАДІАН» станом на 18.11.2028.

Під час судового засідання, яке відбулось 18.06.2025 представник позивача підтримав клопотання про призначення експертизи та просив його задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення у відповідності до яких не заперечує проти призначення експертизи, однак вважає, що її проведення слід доручити експертам за місцем знаходження майна щодо якого ставиться питання про експертне дослідження, а саме у. Миколаєві. Зокрема, Регіональній торгово-промисловій палаті, яка також може здійснювати відповідні експертні дослідження.

Крім того, представник відповідача зазначив, що задля того, щоб провести експерте дослідження, зокрема щодо визначення частки позивача у товаристві саме станом на 18.11.2018, є необхідним наявність фінансових звітів станом на той час, однак у матеріалах справи містяться такі звіти лише станом на 31.12.2018.

У судовому засідання від 18.06.2025, колегія суддів розглянувши клопотання апелянта про призначення судової експертизи, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У відповідності до приписів ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ст. 1 Закону України Про судову експертизу судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27.10.1993 (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 р. (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні справедливого балансу між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, без якого змагальність як принцип не існує. Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини Дульський проти України від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 23.12.2021 у справі №5015/45/11 (914/1919/20).

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні справедливого балансу між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Так, предметом позову у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 2039875,00 грн дійсної (ринкової) вартості майна пропорційно частці у статутному капіталі ТОВ НВФ РАДІАН у зв`язку з тим, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо виплати позивачеві його частки у статутному капіталі товариства, з огляду на прийняте рішення позивача про вихід з нього.

При цьому, як стверджує позивач, розмір належної до виплати частки учасника визначено ним з урахуванням вартості належного відповідачеві нерухомого майна. Зокрема, відповідачу на праві власності належать нежитлові будівлі, що складаються із літ.Я-2 загальною площею 1472,2 кв.м, літ.Ю-1 загальною площею 58,8 кв.м, розташовані у АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2020.

Позивачем надано звіт з оцінки ринкової вартості нерухомого майна №108/03-20, згідно з яким ринкова вартість вищевказаних будівель, які належать на праві власності відповідачу складає 6 120 240,00 грн. Виходячи з того, що позивач має право на 33,33% частки у статутному капіталі товариства, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача вартість належної йому частки у статутному капіталі в сумі 2 039 875,00 грн.

В свою чергу, відповідач підтверджує факт придбання товариством у власність нерухомого майна по АДРЕСА_1 , однак зауважує, що за договором купівлі-продажу вартість такого майна склала 1600000,00 грн. З урахуванням амортизаційного зносу станом на 01.01.2019 вартість нежитлових будівель складає 1504990,41 грн.

Відповідачем замовлено оцінку ринкової вартості цілісного майнового комплексу ТОВ НВФ РАДІАН, згідно з якою ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 31.12.2018 складає 1330953,00 грн.

У зв`язку з цим, відповідач вважає твердження позивача щодо вартості нерухомого майна та його частки у статутному капіталі безпідставними та необґрунтованими.

Отже, в даному випадку, докази, які надані позивачем та відповідачем, зокрема звіти про оцінку майна, суттєво розрізняються щодо визначення вартості належного відповідачеві нерухомого майна.

При цьому, судова колегія зауважує, що саме з урахуванням вартості такого майна позивачем визначено розмір власної частки у статутному капіталі ТОВ НВФ РАДІАН, що є предметом спору у даній справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку, з метою повного, всебічного та правильного вирішення даного спору є необхідним встановлення дійсної (ринкової) вартості активів ТОВ НВФ РАДІАН, в тому числі належних товариству на праві власності нежитлових будівель, а також вартості частини майна ТОВ НВФ РАДІАН, що належить до виплати ОСОБА_1 пропорційно розміру його частки (33% статутного капіталу) у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства.

При цьому, для з`ясування відповідних обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо, а тому по справі слід призначити судову експертизу в порядку ст. 99 ГПК України.

Визначаючи коло питань, які мають бути поставлені на вирішення експерта, колегія суддів зазначає таке.

За змістом приписів ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Так, позивач просить поставити на вирішення експертів наступні питання:

1) Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН», в тому числі нежитлових будівель: літ. Я-2 загальною площею 1472 кв.м., літ. Ю-1 загальною площею 58,8 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів, з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 18.11.2018?

2) Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН», що належить до виплати ОСОБА_1 пропорційно розміру його частки (33% статутного капіталу) у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» станом на 18.11.2018?

При цьому, як зазначає позивач, згідно з ч. 6 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

А тому, враховуючи, що позивач 19.11.2018 року подав заяву про вихід зі складу засновників ТОВ «НВФ РАДІАН» і 19.11.2018 року цю заяву розглянуто та задоволено загальними зборами ТОВ «НВФ РАДІАН» (позивача виключно зі складу учасників товариства саме з 19.11.2028 року), то враховуючи положення ч. 6 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» необхідно визначити вартість частки позивача, як учасника ТОВ «НВФ РАДІАН» станом на 18.11.2028 року.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідач своїм правом на подання питань, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, або уточнень до питань, які запропоновані позивачем, не скористався.

Колегія суддів відхиляє висловлені представником відповідача під час судового засідання зауваження з приводу того, що задля проведення експертного дослідження, є необхідним наявність фінансових звітів станом на період виходу позивача з товариства, оскільки таке твердження наразі є лише припущенням відповідача, які не підтверджені жодними належними та допустимим доказами.

До того ж, судова колегія зазначає, що за приписами ст. 69 ГПК України експерт має право, зокрема заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків, якщо експертиза призначена судом.

Статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що незалежно від виду судочинства судовий експерт має право подати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватись з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи.

У відповідності до п. 2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (в редакції Наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012р.), експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи та у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань.

Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, експерт наділений повноваженнями подавати до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, у разі якщо такі є необхідними для проведення експертного дослідження з приводу поставлених на вирішення експерта питань.

Вирішуючи питання щодо експертної установи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про судову експертизу судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Так, у даному випадку позивач просив провести судову експертизу в Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 призначено у справі №915/373/20 судову експертизу проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Однак, як вже було вказано вище, листом від 22.05.2025 Миколаївське відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз повідомило суд про те, що на даний час у штаті Миколаївського відділення ОНДСЕ відсутні атестовані експерти, якi можуть виконати призначену експертизу.

Відповідач, в свою чергу, не висловив своїх пропозицій щодо експертної установи не надав.

При цьому, судова колегія зауважує, що ухвалою суду від 27.05.2025 було, серед іншого, запропоновано сторонами надати свої міркування (пропозиції) щодо проведення судової експертизи іншою експертною установою.

Дана ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача 27.05.2025.

До того ж, представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, в яких містилась зокрема й вказана ухвала суду, 03.06.2025.

Наведене свідчить про те, що відповідач був достеменно обізнаний зі своїм правом на подання міркувань(пропозицій) щодо проведення судової експертизи іншою експертною установою, однак, як своїм правом не скористався.

Щодо висловленої представником відповідача під час судового засідання пропозиції щодо доручення проведення експертного дослідження Регіональній торгово-промисловій палаті, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Однак, у порушення наведених законодавчих приписів відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що запропонована ним експертна установа наділена повноваженнями на проведення відповідного виду експертиз, а також має у своєму штаті атестованих експертів, якi наділені повноваженнями на виконання призначеної судом експертизи.

Слід також наголосити на тому, що віддаленість місця знаходження об`єкта дослідження від експертної установи жодним чином не перешкоджає проведенню дослідження, оскільки чинне законодавство, яке регулює порядок проведення експертизи, не містить жодних заборон щодо виїзду експерта на місце знаходження об`єкту дослідження, вне залежності від його віддаленості.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України Про судову експертизу, витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Частиною 2 статті 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що питання про призначення судової експертизи було порушено позивачем, відповідно витрати по оплаті проведення судової експертизи покладаються на Дорохова Олександра Миколайовича.

Згідно з приписами ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Статтею 103 ГПК України визначено, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

У разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.

У відповідності до ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про призначення по справі судової експертизи, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинення провадження по справі до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99-102, 169, 228, 229, 234, 235 ГПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання Дорохова Олександра Миколайовича про призначення у справі №915/373/20 судової експертизи задовольнити.

2. Призначити у справі №915/373/20 судову експертизу.

3. Проведення судової експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

4. На вирішення експерта поставити наступні питання:

1) Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН», в тому числі нежитлових будівель: літ. Я-2 загальною площею 1472 кв.м., літ. Ю-1 загальною площею 58,8 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів, з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 18.11.2018?

2) Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН», що належить до виплати ОСОБА_1 пропорційно розміру його частки (33% статутного капіталу) у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ РАДІАН» станом на 18.11.2018?

5. Витрати по оплаті проведення судової експертизи покласти та ОСОБА_1 .

6. Направити на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення дослідження усі матеріали справи №915/373/20.

7. Роз`яснити сторонам, що згідно ч.2 ст.38 ГПК України вони вправі з підстав, зазначених у ст.ст.35, 36, 37 цього кодексу, заявити експерту відвід.

8. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

9. Апеляційне провадження у справі №915/373/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2024 зупинити до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.06.2025.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.