ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.06.2025 Справа № 905/638/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи № 905/638/25

за позовом: ОСОБА_1 , м.Київ та ОСОБА_2 , м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал», м.Санкт-Петербург, Російська Федерація,

про відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал» про відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що відповідач, як alter ego Російської Федерації, має нести солідарну відповідальність за статтею 543 ЦК України у деліктних правовідносинах, у зв`язку з чим майнова шкода, заподіяна у вигляді знецінення корпоративних прав у підприємствах, заснованих позивачами внаслідок втрати контролю над виробничими активами у загальному розмірі 18 335 211,38 дол. США, що станом на дату проведення експертизи еквівалентно 18 633 344,90 євро або 670 493 011,88 грн, заподіяна Російською Федерацією, підлягає відшкодуванню відповідачем.

Розглянувши матеріали поданої позовної заяви судом встановлено наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Тобто кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у судовому порядку.

При цьому, право подання позову, заяв (клопотань), скарг як і вчинення інших процесуальних дій у справі має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Господарське процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Принцип добросовісності - це загально-правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Під добросовісністю у процесуальних правовідносинах необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників процесу, заборону зловживати наданими правами.

Зловживання - це особливий різновид процесуального порушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Проявом наведеного може бути протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які ззовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисливим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя та/або інтересам учасників справи чи недобросовісна поведінка в інших формах.

Отже, особливість зловживання правом полягає в тому, що особа використовує ззовні законні способи задоволення своїх потреб, тобто обґрунтовує правомірність здійснення свого суб`єктивного права для досягнення та реалізації "нібито законних цілей", однак насправді особа переслідує приховані цілі, які не відповідають змісту, призначенню права та суперечать принципам права.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

За даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» представником позивачів через підсистему «Електронний суд» здійснено непослідовні подання та відкликання позовних заяв від імені позивачів до ДКР «ВЕБ.РФ», «Газпром», «Газпром Капітал», «Газпром Інтернешнл» разом, та щодо кожного з них окремо. Так, судом встановлено, що така процесуальна поведінка представника мала місце у 16 справах, а саме: №905/539/25, №905/545/25, №905/550/25, №905/555/25, №905/563/25, №905/573/25, №905/575/25, №905/598/25, №905/599/25, №905/610/25, №905/611/25, №905/623/25, №905/624/25, №905/634/25, №905/636/25, №905/646/25.

Так, судді Демідовій П.В. за результатами розподілу справ надійшло дві позовні заяви від позивачів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал» № 905/575/25, № 905/638/25, перша з яких була повернена позивачам за їх заявами про відкликання.

В межах справи №905/575/25, залишаючи без руху позовну заяву суд зауважив, що "за текстом позовної заяви позивачі зазначають про солідарну відповідальність відповідачів, а саме: ДКР «ВЕБ.РФ», «Газпром», «Газпром Капітал», «Газпром Інтернешнл», при цьому в межах даної справи позовні вимоги щодо стягнення збитків заявлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал», що свідчить про необхідність отримання від позивачів уточнень в цій частині. Також, суд зауважує, що за даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивачами здійснено непослідовні подання та відкликання позовних заяв до ДКР «ВЕБ.РФ», «Газпром», «Газпром Капітал», «Газпром Інтернешнл» разом, та щодо кожного з них окремо. Так, судом встановлено, що така процесуальна поведінка позивачів мала місце в справах №905/539/25;№905/545/25;№905/550/25; №905/555/25.

Станом на 03.06.2025 до суду надійшло 3 позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ», ТОВ «Газпром Капітал» та Публічного акціонерного товариства «Газпром», щодо останніх з яких 30.05.2025 позивачами здійснено відкликання.

Виходячи зі змісту позовної заяви, яка подана в межах справи № 905/563/25, суд вбачає що мотивувальна частина заяви не змінюється позивачами у всіх випадках, в ній фігурують всі особи, до яких позивачі зверталися в справах, на які суд посилався вище.

Отже, така активна непослідовна поведінка позивачів вимушує суд звернути на це увагу і вимагати надати пояснення щодо мети таких процесуальних дій, адже це може свідчити про намагання позивачів впливати на склад суду."

Суд також констатує, що за інформацією з системи "діловодство суду" вбачається, що останнім часом від представника позивача надійшло 18 позовів, тотожних за змістом. При цьому при залишенні без руху позовних заяв, представник позивачів викликав заяви та подував нові, не усуваючи недоліки, які визначались при залишенні позовів без руху ( № 905/536/25,905/573/25,905/575/25,905/610/25).У всіх інших справах відбувалось відкликання до порушення провадження у справі.

Дослідивши текст позовної заяви та додані до неї документи у справі № 905/638/25, суд звертає увагу, що вона абсолютно тотожна позивній заяві в межах справи № 905/575/25. При цьому , подаючи позов в межах справи № 905/638/25 представник позивача не усуває недоліки, які були зазначені судом в межах справи № 905/575/25.

Вказане свідчить про намагання представника позивачів впливати на автоматизований розподіл справ між суддями, з метою отримання розгляду справи конкретним суддею та є за своєю суттю зловживанням процесуальними правами.

Статтею 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчинюються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

За змістом частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3028грн.

Суд бере до уваги подання представником позивача 18 позовних заяв станом на 25.06.2025, з яких: у справах №905/550/25, №905/575/25 та №905/599/25 безпосередньо до відповідача та у справах №905/539/25, №905/624/25 та №905/646/25 разом та окремо з ДКР «ВЕБ.РФ», «Газпром», «Газпром Інтернешнл», проте враховуючи подання ідентичних позовів без усунення визначених судом порушень, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до представника позивачів Квартенко Олексія Романовича заходу процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 15140,00грн.

Керуючись ст.ст.4, 43, 131, 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Визнати дії представника позивачів Квартенко Олексія Романовича щодо подання позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал» про відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації зловживанням процесуальними правами.

2.Стягнути з представника позивачів адвоката Квартенка Олексія Романовича (61191, м.Харків, вул.Киргизька, 15; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі 15140,00грн. (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок).

3.Ухвала є виконавчим документом та може бути подана для її примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5.Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01021, місто Київ, вулиця Липська, 18/5; )

Боржник: Адвокат Квартенко Олексій Романович ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя П.В. Демідова

(Поліна Віталіївна Демідова)