ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.06.2025 м. ДніпроСправа № 904/7803/21

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Приватного підприємства Виробничої фірми "Август", смт Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про припинення права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення споруд.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Олійник Ю.М.;

від відповідача: Кенжина О.О. - адвокат;

від третьої особи-1: Олійник Ю.М.;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: Олійник Ю.М.;

від третьої особи-4: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства Виробнича фірма "Август", в якому заявила наступні вимоги:

- зобов`язати Приватне підприємство Виробнича фірма "Август" () повернути земельну ділянку за адресою: вул. Січеславська Набережна, 35 В, м. Дніпро, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення будівлі ресторану літ. А-1, загальною площею 197,3 кв.м, літ А1-1 та літ. А2-1 надбудова, площею 228,4 кв.м; літ. А-3-1 та літ. А4-1, розташовані на першому поверсі, площею 411кв.м, літ. а-1 приміщення туалету, на першому поверсі, та літ. А5-1 приміщення на першому поверсі, площею 274,8 кв.м; А6-1 прибудова з терасою на першому поверсі, площею 392,8 кв.м. Всього по А-1, А1-1, А2-1 (над А-1), А3-1, А4-1, а-1, А5-1, А6-1 загальною площею 1504,3 кв.м, навіси літ. Е, літ. Ж, літ. И, літ Г, споруди № 1-10, І; ґанок - 24 кв.м, літ. Д-1 будівля туалету знаходиться на першому поверсі, площею 7 кв.м (далі - спірний об`єкт нерухомості);

- припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно будівлю ресторану літ. А-1, загальною площею 197,3 кв.м, літ А1-1 та літ. А2-1 надбудови, площею 228,4 кв.м; літ. А3-1 та літ А4-1, розташовані на першому поверсі, площею 411 кв.м; літ. а-1 приміщення туалету, на першому поверсі та літ А5-1 приміщення на першому поверсі, площею 274,8 кв.м; літ. А6-1 прибудова з терасою на першому поверсі, площею 392,8 кв.м Всього по А-1, А1-1, А2-1 (над А-1), А3-1, А4-1, а-1, А5-1, А6-1загальною площею 1504,3 кв.м, навіси літ. Е, літ. Ж, літ. И, літ Г, споруди № 1-10, І; ґанок - 24 кв.м, літ. Д-1 будівля туалету знаходиться на першому поверсі, площею 7 кв.м, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 35 В, за Приватним підприємством Виробничою фірмою "Август" (), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23685546 та реєстраційний номер майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 14093712 із закриттям розділу.

В обґрунтування позовних вимог міськрада зазначила, що відповідач здійснив самочинне будівництво, оскільки спірний об`єкт нерухомості збудований на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та без належно затвердженого проєкта.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Останнім рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 (суддя Бажанова Ю.А.), залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024 (головуючий суддя - Дармін М.О., судді - Кощеєв І.М., Чус О.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що будівництво ресторану "Август" літ. А-1 загальною площею 218,2 кв.м з літнім майданчиком навісів літ. В, Г, туалету літ. Б, сходів №№ 1, 2 по вул. Набережній В.І. Леніна, 35 В було здійснено на виділеній для цієї мети земельній ділянці, з дотриманням будівельних норм, введено в експлуатацію рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03.04.2001 № 699 з оформленням права власності, що спростовує доводи позивача про самовільне будівництво та виключає повернення земельної ділянки шляхом знесення вказаних будівель, а отже і знесення іншої частини будівлі ресторану "Август", які, як убачається з технічного паспорту будівлі ресторану, становлять єдине ціле.

Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову. При цьому, врахувавши відповідні рішення міськради, постанову Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 904/7626/21, дійшов висновку, що відповідач з 01.06.2001 "мирно володіє" належними йому на праві власності об`єктами нерухомого майна за адресою: вул. Набережна В. І. Леніна (наразі вул. Січеславська Набережна, 35В) і має "правомірні очікування" щодо подальшого використання на умовах оренди земельної ділянки, яка в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод є "майном".

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024, Дніпровська міська рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник мотивував подання касаційної скарги, посилаючись на п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) та указуючи при цьому на:

- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 16.05.2018 у справі № 918/633/16, від 06.11.2019 у справі № 910/14328/17, від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22, від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, від 12.07.2023 у справі № 910/5080/21, від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 21.11.2019 у справі №926/2353/18, від 13.03.2019 у справі № 910/22575/17 та від 03.12.2019 у справі № 916/2553/18 та інших (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України);

- відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування ч. 4 ст. 60, ч. 2 ст. 61, ст.ст. 116, 123, 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ст. 89 Водного кодексу України (далі - ВК України) у поєднанні із ч. 3 ст. 376, ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України (п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України);

- суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив докази у справі, серед іншого: рішення Дніпропетровської міської ради від 19.06.2002 № 251/2, яким передано в оренду ПП ВФ "Август" земельну ділянку площею 0,0782 га по фактичному розміщенню ресторану з літнім майданчиком строком на 3 роки; договір оренди земельної ділянки від 10.09.2002 на строк до 19.06.2005; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2007 у справі № 7/97-07, яке було скасоване, а за наслідками нового розгляду ПП ВФ "Август" було відмовлено у позові про визнання договору оренди землі поновленим.

У касаційній скарзі Дніпровська міська рада зазначала також про таке: на момент нового будівництва/реконструкції у відповідача не було права на користування спірною земельною ділянкою; спірні об`єкти нерухомого майна були побудовані та реконструйовані в період 2010 2016 років і їх площа становила вже 1504,3 кв.м; ПП ВФ "Август" здійснило будівництво за відсутності проєктної документації, на землях водного фонду, в прибережно-захисній смузі.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2025 касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у справі № 904/7803/21 скасовано; справу № 904/7803/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

У постанові від 28.01.2025 Верховним Судом зазначено, що доводи касаційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, тому висновок господарських судів про відсутність підстав для задоволення позову є передчасним.

Здійснивши аналіз оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди попередніх інстанцій вищенаведених правових висновків Верховного Суду не врахували, на які посилається скаржник у касаційній скарзі; належним чином не виконали вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 19.04.2023 у справі № 904/7803/21; з урахуванням зазначеного у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №904/7803/21 відповідно до вимог ст. 86 ГПК України не перевірили: коли саме здійснювалося відповідне будівництво/реконструкція і чи була на цей час земельна ділянка надана саме для такої мети, а також чи було дотримано всіх правил і умов, необхідних для здійснення будівництва/реконструкції, враховуючи, серед іншого, те, що у наявному у справі свідоцтві про право власності на будівлю ресторану зазначена площа 218,2 кв.м, а після будівництва/реконструкції площа об`єкта вже становила 1504,3 кв.м (а.с. 103, том 1). Не здійснили належної оцінки доводів позивача про те, що спірне майно знаходиться на землях водного фонду в прибережно-захисній смузі. З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій відповідно до вимог ст. 86 ГПК України не встановили чи було будівництво/реконструкція самочинним/несамочинним та чи міг відповідач набути права власності на все майно, а фактично виходили із суперечливих висновків, що свідчить про те, що оскаржувані судові рішення не є такими, що ухвалені відповідно до вимог ст. 236 ГПК України.

Верховний Суд зазначає також і про те, що апеляційний господарський суд, посилаючись на постанову Верховного Суду від 18.04.2023 у справі №904/7626/21 та, враховуючи встановлені в ній обставини при вирішенні цього спору, не перевірив чи встановлювалися у ній (справа № 904/7626/21) обставини щодо спірної земельної ділянки і майна. Верховний Суду у справі № 904/7626/21 зазначив, що право ПП ВФ "Август" на спірне нерухоме майно, яке мало ознаки самочинного будівництва, легітимізовано на підставі ст. 376 ЦК України, шляхом визнання права власності особи за рішенням суду і у цьому випадку має місце завершений юридичний склад набуття ПП ВФ "Август" права власності (визнання права на підставі судового рішення та здійснення у зв`язку з цим подальшої державної реєстрації такого права). Водночас Верховний Суд у постанові від 19.04.2023 у справі, яка переглядається, зазначив про безпідставність врахування рішення суду у справі № 200/6240/17 (це рішення не стосувалося справи № 904/7626/21, а в ній враховувалися інші судові рішення) з мотивів, викладених у постанові (див. п.п. 6.19, 6.21, 6.24, 6.26 постанови від 19.04.2023 у справі №904/7803/21).

Тож колегія суддів у постанові від 28.01.2025 у справі № 904/7803/21 наголосила, що при новому розгляді справи необхідно врахувати викладене вище, для правильного вирішення спору більш ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним у справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених у цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 236 - 238 ГПК України.

Справа № 904/7803/21 надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області 11.03.2025 разом із супровідним листом Верховного Суду № 31-12/904/7803/21/65/2025 від 28.02.2025.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу від 11.03.2025 справу № 904/7803/21 передано для розгляду судді Коліснику І.І.

Ухвалою суду від 13.03.2025 справу прийнято до провадження суддею Колісником І.І. за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження з призначенням підготовчого засідання.

08.04.2025 від Дніпровської міської ради до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельної експертизи, проведення якої заявник просить доручити судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз для вирішення наступних питань:

- Чи розташований об`єкт нерухомого майна (ресторан) у межах прибережної захисної смуги відповідно до затвердженого проєкту ПЗС?

- Чи були проведені на вказаному об`єкті будівельні роботи, які за своїм характером підпадають під визначення нового будівництва, реконструкції чи капітального ремонту?

- Чи внаслідок виконаних будівельних робіт утворився новий об`єкт нерухомості, відокремлений від первісної будівлі (узаконеного ресторану)?

- Який характер і обсяг будівельних робіт було фактично здійснено (із зазначенням змін до несучих конструкцій, планування, загальної площі тощо)?

- Чи можливо технічно привести об`єкт у стан, що існував до виконання робіт (тобто до самочинного будівництва) без повного знесення будівлі? Якщо так, яким чином?

- Чи відповідає наявний об`єкт (після виконаних робіт) вимогам державних будівельних норм (ДБН), санітарних, екологічних, протипожежних правил та обмеженням, встановленим законодавством для прибережної захисної смуги?

- Які частини об`єкта були збудовані/реконструйовані з порушенням законодавства про охорону вод та прибережних територій (з урахуванням проєкту ПЗС)?

- Які елементи (частини) об`єкта є капітальними будівлями або спорудами, а які - тимчасовими (переносними, зібраними тощо)?

- Чи є якісь побудовані споруди за адресою: вул. Січеславська Набережна, буд. 35В, окрім тих, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (а.с. 165 - 168 том 6)?

На час проведення експертизи заявник просить зупинити провадження у справі.

Призначення судової експертизи заявник обгрунтовує необхідністю виконання вказівок Верховного Суду для з`ясування питання стосовно того, чи не знаходиться спірний об`єкт нерухомості у прибережній захисній смузі та з метою всебічного, повного з`ясування обставин у справі для встановлення об`єктивної істини, визначення вимог будівельних норм та правил, а також придатності до експлуатації об`єкта за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд 35-В.

12.05.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до суду надійшло заперечення відповідача на клопотання позивача про проведення судової експертизи (а.с. 237-238 том 6).

При цьому відповідач зазначає, що заявлене клопотання взагалі не містить мотивів необхідності її проведення. Зокрема, позивач не зазначає:

- які саме обставини з урахуванням позовних вимог потребують встановленню у справі;

- яким чином поставлені експерту питання співвідносяться з позовними вимогами?

- які саме обставини намагається позивач встановити за допомогою проведення експертизи?

- чому в даному випадку необхідні спеціальні знання?

Відповідач також зауважує, що поставлені заявником на вирішення експертам питання стосовно відповідності будівель і споруд ДБН та правилам, наявності капітальних/тимчасових споруд на земельній ділянці, а також щодо характеру та обсягу будівельних робіт не є необхідними з огляду на підстави позову.

Чи є будівлі та споруди капітальними/тимчасовими стосується характеристики об`єкта нерухомості, яка відображена у правовстановлюючих документах, а тому не потребує залучення експерта. Позивач не пояснює, яким чином вирішення цього питання впливає на встановлення обставин у справі, оскільки позовні вимоги не обгрунтовані віднесенням споруд до капітальних чи тимчасових.

Окремо відповідач звертає увагу на те, що запропоноване на вирішення експертів питання щодо наявності на спірній земельній ділянці інших, не зазначених у реєстрі речових прав об`єктів нерухомості не обумовлюється підставами позову: підставами позову не є питання розміщення інших об`єктів та щодо таких об`єктів не ставиться питання про їх знесення; жодна із сторін не зазначає про те, що за адресою спірного об`єкта нерухомості наявні інші будівлі чи споруди та що їх характеристика відрізняється від даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На думку відповідача встановлення переліку об`єктів нерухомості за адресою спірного об`єкта нерухомості можливе за наявними документами, що не потребує спеціальних знань.

Посилаючись на Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1988 року, розкриваючи основні завдання будівельно-технічної експертизи, відповідач пропонує суду свій висновок про те, що завданнями будівельно-технічної експертизи є встановлення відповідності будівництва будівельним нормам та правилам, але такі обставини не є предметом позову.

Окремо відповідач зауважує, що запропоноване позивачем на вирішення експертів питання про можливість приведення майна у стан до реконструкції перебуває поза межами предмета і підстав позову, так як позивач просить повного знесення об`єкта нерухомості.

Під час підготовчого провадження, з метою виконання його завдань у межах предмета спору та предмета доказування на пропозицію суду сторонами були, серед іншого, подані:

1) позивачем (16.06.2025): листи департаменту роботи з активами Дніпровської міської ради № 3/15-220 від 29.05.2025. № 3/15-262 від 16.06.2025 (з викопіюваннями з матеріалів містобудівного кадастру щодо території в районі адреси: вул. Січеславська Набережна, 35-В з нанесеними межами водоохоронної зони станом на 2010 рік) на запит департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради з інформацією про те, що будівлі та споруди за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 35-В розташовані в межах території, стосовно якої було розроблено проєкт землеустрою щодо організації і встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони р. Дніпра на території м. Дніпра вздовж правого берега р. Дніпра від причалу Фестивального до межі міста з Кам`янською міською радою (ділянка 2); згідно з матеріалами вказаного проєкту землеустрою земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 35-В розташована у межах прибережної захисної смуги р. Дніпра;

2) відповідачем (17.06.2025): Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в натурі (на місцевості) за адресою: вул. Набережна В.І. Леніна, 35-В, Жовтневий район (Приватне підприємство виробнича фірма "Август").

У підготовчому засіданні 17.06.2025 представник позивача підтримала заявлене клопотання про призначення експертизи, а представник відповідача наполягала на відмові у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні.

Розглядаючи заявлене клопотання суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

За усталеною практикою Верховного Суду, яка знайшла своє відображення, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 1 квітня 2024 року у справі № 910/15160/19, принцип змагальності передбачає і те, що суд у розгляді справи займає позицію об`єктивного та неупередженого арбітра, не збирає докази, а лише оцінює ті, що надані сторонами. Принцип змагальності є складовою справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), що також включає принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі, диспозитивності та розумності строку.

Отже, за принципом змагальності, збір та підготовка фактичного матеріалу (доказів) необхідних для вирішення спору між сторонами покладається на саме сторони, суд лише оцінює надані учасниками справи докази, проте сам їх не збирає.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права.

Статтею 99 цього Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Дослідивши клопотання позивача та заперечення відповідача, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та обсяг наявних у справі доказів, наданих сторонами на підтвердження позовних вимог і заперечень, враховуючи предмет та підстави позову, а також предмет доказування, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для призначення судової будівельної експертизи у цій справі.

Керуючись статтями 2, 99, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про призначення у справі судової будівельної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 17.06.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена 23.06.2025.

Суддя І.І. Колісник