ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. Справа № 916/1502/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, проспект Незалежності, буд. 37; ),

до: Фізичної особи-підприємця Міснік Світлани Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

про стягнення 10581,31 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Миронюк В.О., довіреність від 01.01.2005 № 01-32-01/25;

від відповідача - не з`явився.

Обставини справи.

Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця Міснік Світлани Олександрівни про стягнення заборгованості у розмірі 10581,31 грн, з яких: 5906,78 грн - сума основного боргу; 1032,47 грн - сума пені; 295,34 грн - сума штрафу; 531,61 грн - сума 3% річних; 2815,11 грн - сума інфляційних втрат. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачем виконання грошових зобов`язань за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 02-20-52/19 від 10.04.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025 справу № 916/1502/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 21.04.2025 прийнято позовну заяву Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1502/25. Справу № 916/1502/25 постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.05.2025 об 11:30 год.

Цією ж ухвалою суд витребував у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформацію (персональні дані) щодо Міснік Світлани Олександрівни. Повідомив Міністерство соціальної політики України про можливість надсилання витребуваної даною ухвалою інформації на електронну пошту суду: , із використанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи. Запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановив відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Зобов`язав відповідача повідомити суду офіційну електронну адресу та (або) адресу електронної пошти в порядку ст.ст. 6, 162, 165 ГПК України. Викликав учасників справи у судове засідання на 11:30 год. 20.05.2025. Повідомив учасників справи про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

У судовому засіданні 20.05.2025 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 12:00 год. 17.06.2025.

Ухвалою суду від 20.05.2025 повідомлено ФОП Міснік С.О., що наступне судове засідання з розгляду справи № 916/1502/25 по суті призначене на 12:00 год. 17.06.2025.

Судом встановлено, що адресою місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Андріївська, буд. 13А.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Вся територія Каховської міської територіальної громади, код UA0017055 знаходиться в зоні можливих бойових дій з 24.02.2022 і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи /абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону/.

Господарським судом Одеської області 23.04.2025 та 22.05.2025 на виконання ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15.04.2014 у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 та з урахуванням Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомлено відповідачів про постановлення ухвали від 21.04.2025 та 20.05.2025 у справі № 916/1502/25 шляхом розміщення оголошення на сайті „Судової влади України.

Таким чином, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи № 916/1502/25 з 23.04.2025.

Представник відповідача у судове засідання 17.06.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній доказами.

Представник позивача у судовому засіданні 17.06.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.

У судовому засіданні 17.06.2025 судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представника позивача про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 10 квітня 2019 року між Управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого є Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (надалі позивач) і фізичною особою-підприємцем Міснік Світланою Олександрівною (надалі відповідач) був укладений договір № 02-20-52/19 про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу (надалі Договір).

Суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами, окрім укладеного Договору, регулюються Законом України "Про рекламу", Законом України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (надалі Типові правила), Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затвердженими рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 369 (надалі - Правила), рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18.01.2011 № 15 (зі змінами) Про затвердження типової форми договору про тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу, рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.02.2013 № 25 Про затвердження Правил розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні й тарифів на користування міськими територіями і об`єктами під розміщення зовнішньої реклами та інформації, рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18.05.2021 № 203 Про затвердження Тарифів та Коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади, розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації від 19.06.2024 № 512р Про врегулювання оплати за тимчасове користування місцями для розміщення (розташування) рекламних засобів в умовах воєнного стану на території Херсонської міської територіальної громади (зі змінами) та іншими актами законодавства.

Згідно із п. 5 Типових правил для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Пунктом 2.1. Правил унормовано, що Робочий орган це виконавчий орган міської ради, уповноважений Херсонською міською радою укладати договори про право тимчасового користування місцями (для розміщення рекламних засобів), що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади, здійснювати контроль за надходженням плати за договорами, організовувати або здійснювати власними силами та засобами демонтаж самовільно встановлених рекламних засобів та виконувати інші повноваження, передбачені даними Правилами та установчими документами.

На момент укладення договору № 02-20-52/19 від 10.04.2019, функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території міста Херсона здійснювалися управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, яке зазначено стороною цього договору.

Проте, відповідно до пункту 6 рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 Про затвердження структури виконавчих органів Херсонської міської ради, їхніх положень та загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів ліквідовано управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого, відповідно до пункту 8 даного рішення, в частині забезпечення безперервності виконання функцій місцевого самоврядування щодо прав та зобов`язань виконавчих органів Херсонської міської ради є управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради.

Положенням про управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради, затвердженим рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73, закріплено, що управління уповноважено здійснювати функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території Херсонської міської територіальної громади, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.2.2. зазначеного Положення до повноважень управління віднесено укладання з розповсюджувачами зовнішньої реклами договорів про право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської територіальної громади.

Пунктом 3.1.16. Правил встановлено, що Робочий орган здійснює операторські функції зі справляння плати за укладеними Договорами та контроль за своєчасним надходженням плати.

Так, у зв`язку з припиненням на підставі рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради та з метою забезпечення нерозривності виконання повноважень з питань зовнішньої реклами, 02.08.2021 на підставі Акта приймання-передачі матеріальних цінностей управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради здійснено передачу управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради договорів згідно з переліком.

Відповідно до порядкового № 213 у переліку, викладеному у вказаному Акті, управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради передано управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради договір № 02-20-52/19 від 10.04.2019, укладений з фізичною особою-підприємцем Міснік Світланою Олександрівною.

Таким чином, управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради є правонаступником управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, що надає йому право вимагати відшкодування заборгованості за Договором від фізичної особи-підприємця Міснік Світлани Олександрівни.

В результаті виконання управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради функцій робочого органу щодо здійснення контролю за своєчасним надходженням плати за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, укладеним з відповідачем, встановлено факт невиконання ним своїх зобов`язань за Договором.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором утворилась заборгованість перед бюджетом Херсонської міської територіальної громади, що на момент подання позовної заяви з урахуванням штрафних санкцій становить 10581,31 грн, з яких:

- основний борг 5906,78 грн;

- пеня 1032,47 грн;

- 5% штраф 295,34 грн;

- 3% річних 531,61 грн;

- інфляційні втрати 2815,11 грн.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за Договором, тобто порушив вимоги пунктів 2.2., 2.3.3., 2.4., 4.2.4. Договору, а врегулювати спір в досудовому порядку не виявилося можливим, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради підлягають задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ст. 11 Цивільного Кодексу України (надалі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до абзацу 7 ч. 2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту прав та законних інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до приписів ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до норм законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Договір між сторонами було укладено на виконання вимог чинного законодавства у сфері реклами.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України Про рекламу зовнішня реклама реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про рекламу розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Типових правил визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Згідно з п. 24 Типових правил виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно з положеннями п. 4.1.2. Правил, з дня отримання та реєстрації Робочим органом заяви на видачу дозволу, робочий орган протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, стосовно його відповідності вимогам Правил, наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку Дозволу. Після перевірки місця Робочий орган приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову в установленні пріоритету, з урахуванням рекомендацій постійної комісії. У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету, Робочий орган готує два примірники Договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, примірники погоджувальних частин Дозволу та передає документи заявнику.

Пунктом 4.1.4. Правил визначено обов`язок заявника у разі прийняття Робочим органом рішення про встановлення пріоритету, укласти з Робочим органом Договір про тимчасове користування цим місцем.

У зв`язку зі встановленням відповідачу пріоритету на місця розташування рекламних засобів від 10.04.2019 № 02-23-109/19 й було укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 02-20-52/19 від 10.04.2019, дія якого згодом була продовжена у зв`язку із видачею відповідачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами та укладення додаткових угод та уточнень до договору.

Предметом Договору № 02-20-52/19 від 10.04.2019 згідно з його пунктом 1.1. є те, що уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та в порядку, передбаченому Договором, надає, а відповідач приймає в тимчасове платне користування місце, з метою розташування на ньому рекламного засобу, котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами.

Пунктами 1.2, 1.3 Договору встановлено, що договір визначає відносини Сторін щодо тимчасового платного користування відповідачем місцем, а адреса, площа кількість місць, що надаються в користування за Договором, визначаються згідно з додатком 1 до Договору.

Розмір плати за розміщення відповідачем рекламних засобів на об`єктах комунальної власності узгоджено сторонами та закріплено умовами договору відповідно до положень чинного законодавства.

Зокрема, пунктом 32 Типових правил закріплено, що плата за тимчасове користування місцем для розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

На території Херсонської міської територіальної громади порядок розрахунку плати встановлено Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, які затверджені Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 369.

Пунктом 6.1. Правил закріплено, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування рекламного засобу (надалі - РЗ) здійснюється на підставі Договору, укладеного Робочим органом та розповсюджувачем, відповідно до затверджених тарифів і коефіцієнтів, а місцями, що перебувають у державній або приватній власності, на договірних засадах з їх власником або уповноваженим ним органом (особою).

Відповідно до п. 6.3. Правил плата за користування місцем справляється з дня укладення Договору. Відсутність РЗ на вказаному місці не є підставою для звільнення від плати за користування місцем.

Умовами Договору порядок здійснення оплати визначається його розділом 2, відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.3. якого, сторони домовились щодо ціни Договору та відповідно визначили, що, за користування місцем відповідач щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється у відповідності до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради; підставою для нарахування та внесення відповідачем на поточний рахунок позивача плати є цей Договір та відповідні додатки до нього; плата за користування місцем сплачується відповідачем з дати прийняття позивачем рішення про встановлення пріоритету.

Протягом періоду з 01.10.2020 по 28.02.2022, за який позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором, РЗ розміщувався відповідачем на об`єкті комунальної власності на підставі наданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 01-26-909 від 23.09.2019 та № 01-26-910 від 23.09.2019.

За період з 01.10.2020 по 28.02.2022, нарахування плати за розміщення РЗ на підставі дозволу здійснювалося відповідно до п. 2.3.3. Договору у розмірі 100% плати за тимчасове користування місцем із дати прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, розрахунок якої визначається згідно із додатками до Договору.

Відповідно до вищевказаних умов Договору та положень Правил, сторонами узгоджено розрахунок розміру щомісячної плати за право розміщення РЗ, з урахуванням розміру РЗ, місця його розташування, що закріплено у Додатках та уточненнях до Договору.

Зокрема, у період з 01.10.2020 по 28.02.2022, відповідач не виконав зобов`язання з оплати за право користування, переданим йому Робочим органом місцем для розміщення РЗ, характеристики якого та розмір оплати визначено уточненням до Договору від 17.09.2019 та від 01.06.2021, та додатками № 3, № 4.

Відтак, згідно з вказаними уточненнями та додатками до Договору у відповідача існувало зобов`язання зі здійснення щомісячної плати за договором у період з 01.10.2020 по 31.05.2021 у розмірі 577,85 грн, а з 01.06.2021 по 28.02.2022 у розмірі 913,12 грн.

Підвищення розміру щомісячної плати за договором з 01.06.2021, зумовлено прийняттям виконавчим комітетом Херсонської міської ради 18.05.2021 рішення № 203 Про затвердження Тарифів та Коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади. У зв`язку з цим Робочий орган здійснив перерахунок плати за договором.

Відповідно до положень пункту 2.8. Договору сторони узгодили, що умови Договору щодо розміру плати за користування місцем змінюються у відповідності до прийнятого рішення з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 2.4 Договору, відповідач мав зобов`язання сплачувати плату за користування місцем для розташування рекламних засобів щомісяця, за 10 днів до кінця поточного місяця, за рахунками згідно з додатками до Договору, у безготівковій формі на поточний рахунок Робочого органу в управлінні Державної казначейської служби України у місті Херсоні. При цьому обов`язок зі сплати не залежить від наслідків господарської діяльності організації чи наявності підписаних актів наданих послуг. Невнесення плати є підставою для нарахування позивачем штрафних санкцій, передбачених договором та чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 4.2.4. Договору встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями в розмірі, передбаченому договором.

Проте у період дії Договору з 01.10.2020 по 28.02.2022 відповідач свої зобов`язання з проведення своєчасної та повної оплати належним чином не виконав.

Станом на 01.10.2020 сума заборгованості складала 145,73 грн, а у період з 01.10.2020 по 28.02.2022 відповідач мав сплатити 12840,88 грн, таким чином загальна сума, що підлягала оплаті за Договором у період з 01.10.2020 по 28.02.2022 складає 12986,61 грн. Проте відповідач в порушення умов договору сплатив лише 7079,83 грн, а тому залишок заборгованості склав 5906,78 грн.

Оскільки відповідачем порушено вищевказані норми законодавства та умови Договору, в частині своєчасної та повної оплати за право користування місцями для розташування рекламних засобів, то він є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 5906,78 грн відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 5906,78 грн, є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення суми пені у розмірі 1032,47 грн, суми 5% штрафу у розмірі 295,34 грн, суми 3% річних у розмірі 531,61 грн та суми інфляційних втрату розмірі 2815,11 грн, суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини першої ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним із правових наслідків порушення зобов`язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, є сплата боржником неустойки.

Згідно з ч. 4 ст. 213 ГК України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, пунктом 6.1. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків Сторони несуть відповідальність у відповідності до умов Договору та чинного законодавства України.

Згідно з пунктами 6.3, 6.4. Договору позивач застосовує до відповідача штрафні санкції у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за увесь час прострочення та за прострочення внесення платежів за користування місцем (-ями), що складає більше 1 місяця, відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 5 (п`яти) відсотків простроченої суми.

У зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті за право користування місцем для розташування рекламного засобу відповідач у строки та у розмірі, обумовлені Договором не виконав, позивач заявив до стягнення відповідача пеню відповідно до п. 6.3. Договору, розмір якої становить 1032,47 грн та 5% штрафу відповідно до пункту 6.4 Договору, розмір якого становить 295,34 грн (т.1, а.с. 128-129).

Окрім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

У зв`язку з тим, що відповідач допустив прострочення по сплаті грошового зобов`язання за Договором, позивач на підставі ст. 625 ЦК України заявив до стягнення з відповідача 2815,11 грн інфляційних втрат та 531,61 грн 3% річних (т.1, а.с. 128-129).

Судом перевірено правильність виконаного позивачем розрахунку суми пені у розмірі 1032,47 грн, суми 5% штрафу у розмірі 295,34 грн, суми 3% річних у розмірі 531,61 грн та суми інфляційних втрат 2815,11 грн (т.1, а.с. 128-129), та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми пені у розмірі 1032,47 грн, суми 5% штрафу у розмірі 295,34 грн, суми 3% річних у розмірі 531,61 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 2815,11 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Міснік Світлани Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, проспект Незалежності, буд. 37; ) суму основного боргу у розмірі 5906,78 грн, суму пені у розмірі 1032,47 грн, суму штрафу у розмірі 295,34 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 2815,11 грн, суму 3% річних у розмірі 531,61 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 19.06.2025.

Суддя Нікітенко С.В.