ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.06.2025 м. Дніпро Справа № 876/6/25

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Парусніков Ю.Б. - доповідач

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024 (суддя Борисевич М.О.)

за позовом фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича, РНОКПП НОМЕР_1

до фізичної особи-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича, РНОКПП НОМЕР_2

про стягнення 220959,52 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року, у зв`язку з неналежним виконанням фізичною особою-підприємцем Брежнєвим Сергієм Анатолійовичем зобов`язань за Договором поставки № 123 від 05.08.2024, фізична особа-підприємець Койчев Максим Олександрович звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» з позовною заявою про стягнення 201 400,00 грн попередньої оплати за непоставлений товар, 10 158,04 грн пені, 1 172,08 грн 3 % річних за користування грошовими коштами та 4 229,40 грн втрат від інфляції.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 у справі № 1/2024 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором поставки від 05.08.2024 № 123 у розмірі 216959,52 грн, що складаються з 201400,00 грн попередньої оплати за товар, що не був поставлений; 10158,04 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; 1172,08 грн 3% річних за користування коштами; 4229,40 грн інфляційних втрат.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича на користь фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича третейський збір за подання позовної заяви у розмірі 4000,00 грн.

Третейський суд запропонував фізичній особі-підприємцю Брежнєву Сергію Анатолійовичу у десятиденний строк з дня отримання рішення добровільно виконати його.

22.05.2025 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 для розгляду справи визначений головуючий суддя Парусніков Ю.Б. (доповідач).

Ухвалою від 29.05.2025 прийнято до розгляду заяву фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024; розгляд справи призначено на 19.06.2025 на 09:15 годину; витребувано у третейського суду третейську справу.

Вказану ухвалу направлено позивачу до електронного кабінету та доставлено 29.05.2025 о 16:24 годині.

Відповідачу ухвалу направлено засобами поштової відправки рекомендованим листом з повідомленням та вручене 08.06.2025.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, причини їх неявки суду невідомі.

Беручи до уваги, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду заяви по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, заява розглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 19.06.2025 Центральним апеляційним господарським судом оголошена вступна та резолютивна частини ухвали.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані Позивачем, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для видачі наказу на примусове виконання вказаного рішення третейського суду, виходячи з наступного.

05.08.2024 між ФОП Брежнєвим С.А. та ФОП Койчевим М.О. було укладено Договір поставки № 123.

Пункт 8.2. Договору містить третейську угоду, відповідно до якої сторони домовились, що у разі неможливості вирішити спір шляхом переговорів, то він підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації « Дніпровський Банківський Союз», свідоцтво про реєстрацію № 10-ТС.

Справа підвідомча розгляду третейськими судами, обмеження підвідомчості, встановлені ст. 6 Закону України «Про третейські суди», відсутні.

Постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» компетентний та має достатній обсяг повноважень щодо розгляду цієї справи.

Зазначені обставини встановлені третейським судом і підтверджуються наданими у справу доказами.

Даний договір з додатками до нього підписані Сторами без будь-яких застережень.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, третейське застереження, укладене шляхом підписання Договору поставки № 123 від 05.08.2024 (п. 8.2.) повноважними сторонами та оформлено згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про третейські суди».

Дана третейська угода є дійсною, іншого не встановлено, та такою, що підлягає виконанню. Доказів визнання недійсним вказаного пункту договору відповідачем не надано.

Статтею 55 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 56 названого Закону заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Компетентним є місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом (ч. 1 ст. 2 цього Закону).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За правилами п. 11 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема справи про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Частиною 2 ст. 24 ГПК України встановлено зокрема, що справи про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами, як судами першої інстанції, за місцем розгляду справи третейським судом.

Провадження у таких справах здійснюється у порядку, передбаченому розділом VІІ ГПК України.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та пункту 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущений встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущений встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Отже, у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Перевіривши вищезазначені обставини, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 у справі № 1/2024 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором поставки від 05.08.2024 № 123 у розмірі 216959,52 грн, що складаються з 201400,00 грн попередньої оплати за товар, що не був поставлений; 10158,04 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; 1172,08 грн 3% річних за користування коштами; 4229,40 грн інфляційних втрат.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича на користь фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича третейський збір за подання позовної заяви у розмірі 4000,00 грн.

Третейський суд запропонував фізичній особі-підприємцю Брежнєву Сергію Анатолійовичу у десятиденний строк з дня отримання рішення добровільно виконати його.

22.05.2025 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024.

Суд констатує, що дане рішення є чинним, докази його скасування відсутні. Рішення не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України. Суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Справа, у якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду. Докази того, що склад третейського суду не відповідав вимогам ст. ст. 16 - 19 Закону України «Про третейські суди» суду не надано.

Таким чином, оскільки відсутні підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачені ст. 355 ГПК України, ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди», та враховуючи, що вказане рішення добровільно не виконано, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Позивача про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024.

Відповідно ст. 129 ГПК України, сплачена заявником сума судового збору покладається на фізичну особу-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 129, 253, 352, 354-356 ГПК України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024 - задовольнити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 04.12.2024 по справі № 1/2024.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Брежнєва Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Койчева Максима Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором поставки від 05.08.2024 № 123, що складається з: 201400,00 грн (Двісті одна тисяча чотириста гривень 00 копійок) попередньої оплати за товар, що не був поставлений; 10158,04 грн (Десять тисяч сто п`ятдесят вісім гривень 04 копійки) пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення; 1172,08 грн (Одна тисяча сто сімдесят дві гривні 08 копійок) 3% річних за користування коштами; 4229,40 грн (Чотири тисячі двісті двадцять дев`ять гривень 40 копійок) інфляційних втрат; 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) третейського збору за подання позовної заяви; 1514,00 грн (Одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідний наказ видати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала Центрального апеляційного господарського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалу на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України може бути оскаржено в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.06.2025.

Суддя Ю.Б. Парусніков