ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. Справа№ 927/1057/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 10.06.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Ічнянського національного природного парку

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 (повний текст складено та підписано 03.02.2025)

у справі №927/1057/24 (суддя А.В. Романенко)

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області

до Ічнянського національного природного парку

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»

про стягнення збитків у сумі 900 333,91 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Державна екологічна інспекція у Сумській області (далі, позивач) звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Ічнянського національного природного парку (далі, відповідач або Національний парк) про стягнення 900 333,91 грн шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконної вирубки лісових насаджень за відсутності лісорубного квитка

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем природоохоронного законодавства, що призвело до завдання державі збитків у заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2024 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі, третя особа).

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі №927/1057/24 задоволено повністю позов.

Присуджено до стягнення з Ічнянського національного природного парку 900 333,91 грн збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, з яких: 270 100,17 грн до спеціального фонду Державного бюджету України; 180 066,78 грн до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради; 450 166,96 грн до спеціального фонду місцевого бюджету Ічнянської міської ради Чернігівської області, з початковим зарахуванням суми на рахунок Ічнянської міської ради.

Присуджено до стягнення з Ічнянського національного природного парку на користь Державної екологічної інспекції у Сумській області 10 804,00 грн судового збору.

Приймаючи вказане рішення, суд зазначив, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

У спірному випадку внаслідок протиправної бездіяльності постійного лісокористувача (відповідача) у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення належної охорони об?єктів природно-заповідного фонду від незаконних рубок на підвідомчій йому території, має місце незаконна порубка невстановленими особами дерев - нанесення збитків Державі, розмір яки обраховано відповідно до вимог додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Суд відхилив доводи відповідача про те, що оскільки порубка дерев на території Парку (зафіксована актом від 28.06.2024 №18/06) проводилась працівниками ВП Прилуцького РЕМ АТ «Чернігівобленерго» в межах заходів впорядкування насаджень дерев в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі, то відсутні підстави для притягнення відповідача до майнової відповідальності, зазначивши, що актом позапланової перевірки від 28.06.2024 №18/06 зафіксований саме факт рубки дерев на території об`єкта природно-заповідного фонду в загальній кількості 104 шт., у той час як ВП Прилуцьким РЕМ АТ «Чернігівобленерго», в охоронній зоні ліній електропередачі, на території природно-заповідного фонду, проведені роботи з кронування та розпилу дерев, повалених негодою, з метою монтажу обірваних дротів повітряної лінії електропередачі. Видалення з кореня лісових насаджень під час ремонтно-відновлювальних робіт працівниками АТ «Чернігівобленерго» не проводилось.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 21.02.2025 через підсистему «Електронний суд» Ічнянський національний природний парк звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі №927/1057/24 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:

- на момент підписання акту позапланової перевірки від 28.06.2024, який підписаний без зауважень, не було встановлено належність земельної ділянки біля кварталу 7 до території національного парку, оскільки відсутній документ, що засвідчує право власності чи користування даною земельною ділянкою. Межі адміністративної відповідальності за самовільні порубки дерев можливо буде встановити тільки після оформлення технічної документації на земельну ділянку, що знаходиться територіально біля кварталу 7 Хаєнківсько-Заудайського ПНДВ;

- суд першої інстанції не звернув уваги на те що, саме АТ «Чернігівобленерго» Прилуцький РЕМ підтвердив своїм листом, що саме він проводив в кварталі 4 виділ 5 Будянсько-Сезьківського ПНДВ спилювання дерев та розчищення гілок. Наразі проводяться всі необхідні заходи для притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності по факту спиляних дерев, триває досудове розслідування;

- відповідачем були проведені всі необхідні дії, направлені на забезпечення належної охорони об`єктів природно-заповідного фонду від незаконних рубок на підвідомчій території, при яких були встановлені особи, винні у вирубуванні дерев та заподіянні шкоди. Зазначеним спростовуються твердження позивача про те, що вина покладена на постійних лісокористувачів.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

19.03.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на тому, що відповідачем не надано жодного доказу, який би спростував факт незаподіяння відповідачем збитків навколишньому природному середовищу внаслідок незабезпечення ним охорони лісових насаджень, на підставі чого третіми особами без отримання спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 49 (сорок дев`ять) дерев порід «сосни звичайної», «ялина», «осика», «дуб» та «береза» в кварталі 7 Хаєнківське-Заудайського ПНДВ та 55 (п`ятдесят п`ять) дерев порід «сосни звичайної» та «ялина» кварталі 4 виділ 5 Будянсько-Сезівського ПНДВ Ічнянського національного природного парку.

Відповідач зазначає, що на його думку видалення дерев в кварталі 7 Хаєнківське- Заудайського ПНДВ та кварталі 4 виділ 5 Будянсько-Сезівського ПНДВ Ічнянського національного природного парку було проведено працівниками ВП Прилуцький РЕМ АТ «Чернігівобленерго», які проводили роботи в охоронній зоні повітряних ліній, що підтверджується листами АТ «Чернігівобленерго» від 21.06.2024 року №55/55/1985/01-13 та від 07.08.2024 року № 55/55/2564/01-12. Однак, у зазначених листах йдеться лише про впорядкування насаджень дерев в охоронних зонах повітряних ліній електропередач і при цьому відсутня жодна інформація про те, що ВП Прилуцький РЕМ АТ «Чернігівобленерго» провели видалення з корня зазначених лісових насаджень. Разом з цим у матеріалах справи (у додатках до позову) наявний лист Прилуцького РЕМ АТ «Чернігівобленерго» від 23.09.2024 №55/55/2959/01-13, в якому останнє повідомило позивача про те, що в обох випадках працівниками Прилуцького РЕМ виконувались аварійно-відновлювальні роботи, в ході яких виконувалось обрізання гілок та розпилювання упавших дерев, які заважали відновленню повітряних ліній електропередачі. Видалення лісових насаджень для запобігання аваріям не проводилось. Вказані докази спростовують позицію відповідача про зворотнє.

У матеріалах справи відсутні лісорубні квитки на проведення рубок лісу в кварталі 7 Хаєнківське-Заудайського ПНДВ та кварталі 4 виділ 5 Будянсько-Сезівського ПНДВ Ічнянського національного природного парку, що є свідченням незаконності проведення вказаних рубок.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 апеляційну скаргу Ічнянського національного природного парку на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі №927/1057/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1057/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.

14.03.2025 матеріали справи №927/1057/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ічнянського національного природного парку на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі №927/1057/24, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 28.04.2025.

08.04.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 заяву представника Державної екологічної інспекції у Сумській області про участь його у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

15.04.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Ічнянського національного природного парку надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 заяву представника Ічнянського національного природного парку про участь його у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судове засідання, призначене на 28.04.2025, з`явився представник позивача в режимі відеоконференції.

Представник Ічнянського національного природного парку, який заявляв клопотання про участь у судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції та яке було задоволене ухвалою суду від 16.04.2025, та представник Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» у судове засідання не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 розгляд справи відкладено на 20.05.2025.

У судове засідання, призначене на 20.05.2025, з`явився представник відповідача в режимі відеоконференції.

Представник Державної екологічної інспекції у Сумській області у судове засідання 20.05.2025 не з`явився та 19.05.2025 через підсистему «Електронний суд» подав до Північного апеляційного господарського суду клопотання, яке має назву про відкладення розгляду справи, проте зі змісту якого вбачається, що представник просить суд здійснювати розгляд справи без його участі та повідомити про результат розгляду справи.

Представник Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 розгляд справи №927/1057/24 в режимі відеоконференції відкладено на 10.06.2025.

У судовому засіданні 10.06.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 10.06.2025, з`явився представник відповідача.

Представники Державної екологічної інспекції у Сумській області та Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення позивача та третьої особи про розгляд справи у судовому засіданні 10.06.2025 (довідок про доставку ухвали суду від 20.05.2025 до електронних кабінетів учасників справи в підсистемі «Електронний суд»), колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Ічнянський національний природний парк () зареєстрований в якості суб`єкта господарювання, номер запису 016000214, про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідну інформацію (том 1, а. с. 20).

Державна екологічна інспекція у Сумській області () є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема, щодо охорони, захисту, використання та відтворення лісів, про охорону і використання територій та об?єктів природно-заповідного фонду.

12.06.2024 т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України І. Зубовичем виданий наказ №73 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» щодо дотримання Ічнянським національним природним парком вимог законодавства про природно-заповідний фонд.

18.06.2024 заступником начальника Державної екологічної інспекції у Сумській області О. Уваровим підписане направлення №18/09-27 на проведення головними спеціалістами - державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища в Сумській області Бойком А.О. та Красновою І.В., у термін з 19.06.2024 по 02.07.2024, позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Ічнянським національним природним парком про природно-заповідний фонд.

У період з 19.06.2024 по 28.06.2024 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Сумській області Бойком А.О. та Красновою І.В., на підставі наказу Державної екологічної інспекції України від 12.06.2024 № 73, в присутності т.в.о. директора Ічнянського національного природного парку Ю.В. Радька, проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб?єктом господарювання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Ічнянським національним природним парком, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Ічня, вул. Лісова, буд. 43, за результатом якої складений акт №18/06 від 28.06.2024.

Актом позапланової перевірки №18/06 від 28.06.2024 у пункті 4 розділу «Опис виявлених порушень вимог законодавства» зафіксовані наступні порушення вимог природоохоронного законодавства:

- Хаєнківське-Заудайське ПНДВ: на території об?єкта природно-заповідного фонду біля кварталу 7 під час огляду території встановлені факти незаконних рубок дерев породи сосна сухостійна, ялина сухостійна, береза сухостійна, осика сухостійна в кількості 49 штук на двох ділянках, чим порушені статті 91, 14, 20, 21, 62 Закону України «Про природно-заповідний фонд», заподіяно шкоду в розмірі 700375,90 грн;

- Будянсько-Сезьківське ПНДВ: на території об?єкта природно-заповідного фонду в кварталі 4 виділ 5 під час огляду території встановлені факти незаконних рубок дерев у кількості 55 штук, чим порушені статті 91, 14, 20, 21, 62 Закону України «Про природно-заповідний фонд», заподіяно шкоду в розмірі 199958,01 грн.

Заміри були проведені засобом вимірювальної техніки - рулетка, інвентарний номер 111361257, заводський номер 18.

До акту позапланової перевірки №18/06 від 28.06.2024 додані польові перелікові відомості пнів за фактом незаконної рубки дерев на території, яка входить до Ічнянського національного природного парку (координати земельних ділянок визначені за програмою google maps) на землях Будянського та Хаєнківського старостатів Ічнянської ОТГ.

Акт позапланової перевірки №18/06 від 28.06.2024 підписаний т.в.о. Ічнянського національного природного парку Радьком Ю.В.

Розрахунок шкоди на суму 900 333,91 грн здійснений відповідно до вимог додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Відповідно до Охоронного зобов`язання №1-578 від 24.04.2007 Ічнянський національний природний парк отримав під охорону заповідний об`єкт: землі, що увійшли до складу Ічнянського національного природного парку без вилучення, загальною площею 4979,7 га, в тому числі землі дендропарку «Тростянець» 204,7 га та Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» 4775 га.

20.06.2024 відомості стосовно незаконної порубки дерев на території Ічнянського національного природного парку внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000165 від 21.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 246 Кримінального кодексу України, розпочате досудове розслідування.

Позивач у досудовому порядку звертався до відповідача з претензією від 09.07.2024 №20/13-24/Пр з вимогою добровільно відшкодувати державі 900 333,91 грн шкоди внаслідок незаконної порубки дерев.

Відповідач у відповідь на претензію листом від 31.07.2024 № 153/01-32/24 повідомив, що вважає необґрунтованою вимогу Держекоінспекції про відшкодування шкоди в розмірі 900 333,91 грн за фактом незаконного порубу дерев. Звертав увагу, що відповідно до листа АТ «Чернігівобленерго» від 21.06.2024 №5/55/1985/01-13 всі роботи виконувалися в охоронній зоні повітряних ліній ВП Прилуцький РЕМ ПТ «Чернігівобленерго», які узгоджені з керівництвом РЕМ.

На запит Державної екологічної інспекції в Сумській області від 19.08.2024 №2387/10-23 АТ «Чернігівобленерго» листом від 23.09.2024 №55/55/2959/01-13 повідомило, що 13.06.2024 через сильний вітер та грозу відбулось падіння дерев між селами Буди та Грабів, що призвело до обриву дротів повітряної лінії електропередачі ПЛ-10 кВ ПС Монастирище - Грабів та знеструмлення споживачів. Під час усунення наслідків аварійної ситуації працівниками Прилуцького РЕМ виконувались роботи з кронування дерев та монтажу обірваних дротів повітряної лінії електропередачі, після був направлений лист від 21.06.2024 №55/55/1985/01-13 на ім`я директора Ічнянського національного природного парку щодо підготовки документів на спиляні дерева в охоронній зоні та утилізацію спиляних матеріалів. Наголошено, що видалення лісових насаджень для запобігання аваріям не проводилося. На дане звернення від відповідача отримана відповідь від 09.07.2024 №136/01-32/24 щодо неможливості (на той час) оформлення документів на спиляні дерева в зоні лінії електропередачі в кварталі №4 Будянсько-Сезьківського природоохоронного науково-дослідного відділення Ічнянського національного природного парку.

Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства в листі від 24.09.2024 №02/857 на запит Державної екологічної інспекції у Сумській області №273/10-23 від 03.09.2024 повідомило, що за наявною інформацією Ічнянський національний природний парк є постійним лісокористувачем; площа земель, які перебувають в його користуванні становить 9 665,8 га; звертав увагу, що в поточному році Ічнянський національний природний парк не звертався до Управління за отриманням дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка).

За доводами позивача відповідачем, на якого покладені обов`язки по охороні об`єкту природно-заповідного фонду, не вжито заходів щодо забезпечення належної охорони території та природних ресурсів (лісу) на території об`єкту природно-заповідного фонду, що спричинило їх незаконну рубку за відсутності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.

Відповідач у добровільному порядку заподіяну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев у розмірі 900 333,91 грн не відшкодував, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 13 Конституції України визначено, що природні ресурси, що знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону наданий статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

За змістом статті 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України.

Національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність (частина 1 статті 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд»).

Частиною 3 статті 1 Лісового кодексу України визначено, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Виходячи з приписів статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; забезпечувати безперешкодний доступ до об`єктів електромереж, інших інженерних споруд, які проходять через лісову ділянку, для їх обслуговування.

Виходячи з приписів статті 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд» порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні в невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Статтею 65 Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що розміри шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, визначаються на основі кадастрової еколого-економічної оцінки включених до його складу територій та об`єктів, що проводиться відповідно до цього Закону, та спеціальних такс, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведенні норми чинного законодавства, забезпечення належної охорони території та природних ресурсів (лісу) на підвідомчій території об`єкту природно-заповідного фонду (національного природного парку), зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів, до яких належить відповідач, який несе відповідальність за порушення вимог щодо охорони та використання природних ресурсів у межах території об`єкту природно-заповідного фонду, на території якого зафіксовано незаконну порубку лісових насаджень (за відсутності спеціального дозволу на використання лісових насаджень).

Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоду (цивільне правопорушення).

Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження).

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, що полягає в невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність тотожна дії за своїми соціальними та юридичними властивостями, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини. Бездіяльність відрізняється від дії зовнішньою, фізичною стороною. При бездіяльності особа не робить певної дії, яку вона за даних конкретних умов повинна була і могла вчинити для запобігання заподіянню шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам.

Наявність реальної можливості діяти певним чином полягає в тому, що особа в даній конкретній ситуації мала реальну можливість діяти, тобто виконати активні дії і запобігти тим самим злочинним наслідкам. При оцінці можливості (чи неможливості) виконати покладені на особу обов`язки слід враховувати конкретну обстановку, умови місця і часу, зміст обов`язків, покладених на особу. Враховуються і її суб`єктивні можливості щодо виконання необхідних дій.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди та її розмір, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина в заподіянні шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

При цьому, за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614, 1166 Цивільного кодексу України) передбачає презумпцію вини правопорушника.

Для встановлення судом, чи мало місце правопорушення, основним доказом є акт перевірки, в якому зафіксований факт правопорушення, який (акт) відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є документом, що фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища (висновки Верховного Суду в постанові від 26.05.2022 у справі №922/2317/21, від 26.07.2022 у справі №924/883/21).

Так, порушення у спірному випадку відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, дотримання режиму території та об`єкта природно-заповідного фонду зафіксовані Інспекцією в Акті, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Ічнянського Національного природного парку від 28.06.2024 №18/06 (далі, Акт), за підписом т. в. о. директора Ічнянського національного природного парку Радька Ю.В.

Інспекцією за результатами здійсненої позапланової перевірки Ічнянського Національного природного парку 28.06.2024 зафіксований факт незаконних рубок дерев (біля кварталу 7 Хаєнківсько-Заудайського ПНДВ у кількості 49 штук та в кварталі 4 виділу 5 Будянсько-Сезьківського ПНДВ - 55 штук, координати земельних ділянок визначені за програмою google maps).

Акт від 28.06.2024 №18/06 є чинним і викладені в ньому висновки відповідачем у відповідному судовому провадженні не спростовані.

Посилання скаржника на те, що на момент підписання акту позапланової перевірки від 28.06.2024 не було встановлено належність земельної ділянки біля кварталу 7 до території національного парку, оцінюються судом критично, адже, по-перше, відповідач під час проведення позапланової перевірки не заперечував проти цієї обставини, що свідчить про підписання Акту без заперечень т.в.о. директора Ічнянського національного природного парку Ю.В. Радько, по-друге, відповідач в особі т.в.о. директора Ічнянського національного природного парку Ю.В. Радько звертався до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області стосовно незаконної порубки на території Ічнянського національного природного парку, чим фактично також підтвердив належність земельної ділянки біля кварталу 7 до території національного парку.

При цьому, як уже зазначалося, відповідно до Охоронного зобов`язання №1-578 від 24.04.2007 Ічнянський національний природний парк отримав під охорону заповідний об`єкт: землі, що увійшли до складу Ічнянського національного природного парку без вилучення, загальною площею 4979,7 га, в тому числі землі дендропарку «Тростянець» 204,7 га та Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» 4775 га.

Згідно з пунктами 1.1., 2.1., 5.1., 5.4. Положення про Ічнянський національний природний парк, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 96 (у редакції наказу Міндовкілля від 02.04.2024 № 348, далі - Положення) Ічнянський національний природний парк створений відповідно до Указу Президента України від 21.04.2004 № 464 «Про створення Ічнянського національного природного парку», є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк створений з метою збереження, відтворення і раціонального використання типових та унікальних лісостепових природних комплексів, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення.

Охорона території парку покладається на службу його охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України, основним завданням якої є забезпечення додержання режиму охорони території та природних об`єктів на території Парку; попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства на території Парку.

Пунктами 5.7., 5.8. Положення передбачено, що порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища на території парку тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища на території парку, визначаються в установленому законодавством порядку та підлягає компенсації в повному обсязі.

Державний контроль за додержанням режиму Парку здійснюється Державною екологічною інспекцією (пункт 5.9. Положення).

Факт виявленого правопорушення (незаконна рубка дерев) свідчить про те, що заходи з охорони території Парку не були достатніми і не змогли забезпечити збереження лісових насаджень на території об?єкта природно - заповідного фонду, що свідчить про неналежне виконання відповідачем, як постійним користувачем, обов`язків з попередження шкідливого впливу на об`єкт природно - заповідного фонду.

При цьому, слід зазначити, що у пункті 88 постанови від 13.05.2020 у справі №9901/93/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з вимог частини другої статті 19, статей 63 і 86 Лісового кодексу України, з урахуванням правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 серпня та 19 вересня 2018 року у справах №909/976/17, №925/382/17, лісокористувач є не потерпілою, а навпаки, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок незаконної порубки лісу, перед державою як власником лісових ресурсів. Адже в цьому випадку вина лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності щодо невжиття належних заходів захисту й охорони лісових насаджень. Таким чином, право на відшкодування шкоди, завданої самовільним вирубуванням лісу, має держава, цивільно-правову відповідальність перед якою несуть безпосередні винуватці порубки нарівні з лісокористувачами.

Наведені обставини в їх сукупності суд вважає належним підтвердженням протиправної поведінки відповідача, яка полягає в незабезпеченні службою охорони Парку належної охорони об?єкта природно-заповідного фонду від незаконної рубки лісових насаджень на підвідомчій відповідачу території.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що АТ «Чернігівобленерго» Прилуцький РЕМ підтвердив своїм листом, що саме він проводив в кварталі 4 виділ 5 Будянсько-Сезьківського ПНДВ спилювання дерев та розчищення гілок, відповідно, відсутня вина відповідача у незаконній вирубці дерев, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 7 та 15 статті 91 Закону України «Про природно-заповідний фонд» спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі.

Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Згідно зі статтею 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Зі змісту листів АТ «Чернігівобленерго» від 21.06.2024 №55/55/1985/01-13 та від 07.08.2024 №55/55/2564/01-13 вбачається, що впорядкування насаджень дерев в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі проводилося в межах аварійно-відновлювальних робіт, пов`язаних зі складними погодними умовами, що зумовили обрив дротів повітряної лінії електропередачі ПЛ-10 Кв Монастирище-Грабів (про що до матеріалів справи додані: витяг з Реєстру перерв у електропостачанні споживачів; довідки Чернігівського обласного центру з гідрометеорології, а. с. 43, том 1; 14-15, том 2).

АТ «Чернігівобленерго» у листі від 23.09.2024 № 55/55/2959/01-13 повідомляло, що в ході аварійно-відновлювальних робіт виконувалось обрізання гілок дерев та розпилювання повалених негодою дерев, які заважали відновленню повітряних ліній електропередачі. Видалення лісових насаджень для запобігання аваріям не проводилось.

За дефініцією, наведеною у статті 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об?єктів», охоронна зона об`єктів енергетики - зона вздовж повітряних і кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля;

Статтею 28 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об?єктів» визначено, що підприємства енергетики в межах земель охоронних зон об`єктів енергетики в випадках аварій або загрози їх виникнення (аварійної ситуації) для негайної їх локалізації, ліквідації можливих наслідків або відвернення їх загрози, без погодження з власниками або користувачами земельних ділянок мають право: безперешкодного проїзду до місця аварії (аварійної ситуації) та виконання ремонтних і аварійно-відновлювальних робіт; здійснювати рубку та обрізування гілок дерев у разі аварій (аварійних ситуацій) у межах охоронних зон об`єктів енергетики, які проходять через земельні лісові ділянки, сади і парки, без наступного відшкодування вартості цих дерев і насаджень.

Відповідно до пунктів 17, 19, 20 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1455, власники електричних мереж для забезпечення охорони електричних мереж видаляють аварійно небезпечні дерева і гілки в охоронних та санітарно-захисних зонах повітряних ліній електропередачі, що проходять через лісові ділянки та інші багаторічні насадження в населених пунктах, без компенсації збитків власникам лісових ділянок та інших багаторічних насаджень.

Роботи із запобігання аваріям в електричних мережах, траса яких прокладена в зоні багаторічних насаджень, виконуються після оформлення належного дозволу (лісорубного квитка) згідно з вимогами статті 69 Лісового кодексу України та Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів».

Роботи з ліквідації аварій в електричних мережах дозволено виконувати будь-якої пори року і в будь-який час без погодження із землекористувачами і без дозволу власника вулично-дорожніх мереж, але з повідомленням їх (за необхідності - з повідомленням відповідного підрозділу поліції) про проведення робіт у триденний строк після їх початку.

Видача дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється відповідно до Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 (далі - Порядок).

За пунктами 4, 5 Порядку №761 для видачі лісорубного квитка власник лісів або постійний лісокористувач подає такі документи: заявку на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування; відомість чергової лісосіки; польову перелікову відомість; переліково-оцінювальну відомість; карту технологічного процесу розробки лісосіки; план лісосіки.

Допускається оформлення лісорубного квитка протягом місяця від початку рубки дерев, що загрожують падінням на лінії зв`язку, електромережі, інші інженерні споруди або під час ліквідації аварій на цих об`єктах.

Звертаючись до відповідача листом від 21.06.2024 № 55/55/1985/01-13, АТ «Чернігівобленерго» повідомляло про необхідність підготовки лісокористувачем документів на спиляні дерева в охоронній зоні ліній електропередачі та утилізацію спиляного матеріалу.

Натомість, Ічнянський національний природний парк у відповідь на звернення АТ «Чернігівобленерго» письмово повідомив, що оформлення відповідних документів на спиляні дерева в зоні лінії електропередачі в кварталі №4 Будянсько-Сезьківського природоохоронного науково-дослідного відділення Ічнянського національного природного парку, наразі, за відсутності головного природознавця (посада вакантна), є неможливим (а. с. 42, том 1).

У матеріалах справи відсутні спеціальні дозволи (лісорубні квитки) на проведення рубок лісу біля кварталу 7 Хаєнківсько-Заудайського ПНДВ та в кварталі 4 виділ 5 Будянсько-Сезьківського ПНДВ, що увійшли до території Ічнянського національного природного парку.

Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, на запит Державної екологічної інспекції у Сумській області, листом від 24.09.2024 №02/857, повідомило, що в поточному році Ічнянський національний природний парк не звертався до Управління за отриманням дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка).

Річним планом заходів Ічнянського національного природного парку в ІІ кварталі 2024 року не було передбачено проведення вибірково-санітарних рубок на території Хаєнківсько-Заудайського та Будянсько-Сезьківського ПНДВ (том 1, а. с. 38 - 39).

З урахуванням установлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у діях ВП Прилуцького РЕМ АТ «Чернігівобленерго» ознак порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки аварійно-відновлювальні роботи виконані підрозділом саме в охоронній зоні ліній електропередачі, про що було повідомлено постійного лісокористувача, з метою вжиття ним заходів для оформлення спеціального дозволу (лісорубного квитка). Натомість, відповідач у місячний строк не вчинив дії з отримання такого дозволу.

Актом позапланової перевірки від 28.06.2024 №18/06 зафіксований саме факт рубки дерев на території об`єкта природно-заповідного фонду в загальній кількості 104 шт., у той час як ВП Прилуцьким РЕМ АТ «Чернігівобленерго» в охоронній зоні ліній електропередачі на території природно-заповідного фонду проведені роботи з кронування та розпилу дерев, повалених негодою, з метою монтажу обірваних дротів повітряної лінії електропередачі. Видалення з кореня лісових насаджень під час ремонтно-відновлювальних робіт працівниками АТ «Чернігівобленерго» не проводилось.

Наявність кримінального провадження №0000165 від 21.06.2024, відкритого за частиною 3 статті 246 КК України, та проведення досудового розслідування не спростовує факту наявності вини відповідача та його бездіяльності щодо незабезпечення належної охорони об?єктів природно-заповідного фонду, оскільки Ічнянський національний природний парк, як постійний лісокористувач, несе відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд.

Встановлені судом обставини є підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за порушення законодавства про природно-заповідний фонд незалежно від того, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на підвідомчій відповідачу території.

Щодо розміру шкоди колегія суддів зазначає таке.

На підтвердження розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки дерев, позивач надав розрахунки шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, проведені держінспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Іриною Красновою та Антоном Бойко згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» та польовими переліковими відомостями пнів від 25.06.2024, відповідно до яких розмір збитків становить 900 333,91 грн.

Контррозрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки лісу відповідачем до суду не надано, наявний в матеріалах справи розрахунок не спростовано та визнано судом обґрунтованим і таким, що відповідає положенням зазначеної постанови КМУ.

З огляду на це колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що розрахунок шкоди, завданий державі внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, а саме внаслідок незаконної вирубки лісу, здійснено правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на обставини, які викладені вище, колегія суддів дійшла висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується склад цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідача, яка виражається в неналежному виконанні своїх обов`язків щодо охорони та захисту об`єкта про природно-заповідного фонду; розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду, обрахований відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд»; безпосередній причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання своїх обов`язків щодо вжиття належних заходів захисту й охорони лісових насаджень на території об`єкту природно-заповідного фонду; а також вина відповідача, що полягає в протиправній бездіяльності та неперешкоджанні незаконному вирубуванню лісових насаджень та порушенню природно-заповідного режиму.

З цих підстав вимога позивача про стягнення з відповідача 900 333,91 грн шкоди є обґрунтованою та правомірно була задоволена судом першої інстанції.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги Ічнянського національного природного парку не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову в даній справі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Ічнянського національного природного парку є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ічнянського національного природного парку на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі №927/1057/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі №927/1057/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Ічнянський національний природний парк.

Матеріали справи №927/1057/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко