РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2025Справа № 910/3815/25
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М, розглянувши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент»

2. Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго»

3. Акціонерного товариства «Житомиробленерго»

4. Акціонерного товариства «Херсонобленерго»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю»

про стягнення 8.180.618,37 дол США

Представники сторін:

від позивача: Награбовський О.О.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Гуз С.Б.;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: Анісімов В.В.;

від відповідача 5: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент», Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», Акціонерного товариства «Житомиробленерго», Акціонерного товариства «Херсонобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» про солідарне стягнення 8.180.618,37 дол США, з яких 6.584.322,22 дол США заборгованості за кредитом та 1.596.296,15 дол США заборгованості за процентами за користування кредитом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач 1 (позичальник) в порушення умов укладеного Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, не у повному обсязі повернув отриманий кредит, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 6.584.322,22 дол США. Крім того, відповідачем 1 не у повному обсязі було сплачено проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим заборгованість позичальника за процентами становить 1.596.296,15 дол США. Оскільки виконання зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором було забезпечено порукою відповідача 2, відповідача 3, відповідача 4 та відповідача 5, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів вказану суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2025 відкрито провадження у справі №910/3815/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.04.2025, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

16.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 зауважив, що його відповідальність була збільшена у зв`язку з укладенням додаткових угод до Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Отже, на думку відповідача 2, він не несе відповідальності за порушення позичальником умов кредитного договору в редакції Додаткової угоди №4.

18.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 3 повідомив, що з аналізу п.п. 3.1., 3.2. договору поруки вбачається, що при настанні строку виконання зобов`язань поручитель безвідклично доручає кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з будь якого рахунку, тим самим пропонуючи кредитору належне виконання зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів). Відповідач 3 зауважив, що позивачем не було вчинено дій по списанню грошових коштів з рахунків Акціонерного товариства «Житомиробленерго», що, на думку відповідача 3, свідчить про припинення поруки, адже згідно з ч. 2 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

22.04.2025 позивачем подано відповідь на відзив відповідача 2, який суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 23.04.2025 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.05.2025.

25.04.2025 позивачем подано відповідь на відзив відповідача 3, який суд долучив до матеріалів справи.

29.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.

13.05.2025 відповідачем 4 було подано клопотання про витребування у позивача доказів: оригіналу Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 та оригіналу рішення наглядової ради Акціонерного товариства «Херсонобленерго» від 23.04.2020.

У підготовчому засіданні 14.05.2025 суд оглянув оригінал Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020, у зв`язку з чим (приймаючи до уваги пояснення позивача про відсутність у нього оригіналу рішення наглядової ради Акціонерного товариства «Херсонобленерго» від 23.04.2020) відмовив у задоволенні клопотання відповідача 4 про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 14.05.2025 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.05.2025.

22.05.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 4 зауважив, що договір поруки укладений із порушенням вимог законодавства України та він сам не спрямований на реальне настання наслідків. Крім того, ухвалами від 09.06.2025 та від 22.06.2025 фактично заборонено здійснювати будь-які розрахунки та взаєморозрахунки між Акціонерним товариством «Херсонобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент», що є боржником по договору кредитування, а отже й виконувати умови договору поруки, як однієї із форм проведення взаєморозрахунків.

У підготовчому засіданні 28.05.2025 судом було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.06.2025.

10.06.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою представника відповідача 3.

13.06.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 та від відповідача 2 надійшли додаткові письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У судове засідання 17.06.2025 з`явився представник позивача, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача 2 та відповідача 4 у судовому засіданні 17.06.2025 надали усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечили.

Представники відповідача 1, відповідача 3 та відповідача 5 у судове засідання 17.06.2025 не з`явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином шляхом отримання ухвали суду у своїх електронних кабінетах.

У судовому засіданні 17.06.2025, розглянувши клопотання відповідача 3 про відкладення судового засідання, суд відмовив в його задоволенні у зв`язку з необгрунтованістю, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

Та обставина, що відповідні повноваження суду є дискреційними не створює імунітету від перевірки належності застосування судом свого розсуду при розгляді справи на предмет відповідності такого цілям та завданням, які стоять перед судом, та в аспекті відповідності таких дій принципу верховенства права як стримуючого фактору.

При цьому будь-який законодавчий припис, що встановлює певні межі розсуду, повинен бути оцінений на предмет дотримання фундаментальних вимог верховенства права, зокрема щодо співмірності (пропорційності) тій меті, за якою законом передбачене відповідне обмеження, або яке відбулось унаслідок застосування розсуду суду.

Пропорційність є загальною умовою для вирішення всіх процесуальних питань у межах дискреційних повноважень і повинна належно застосовуватись на кожній стадії правозастосування.

Оцінюючи дотримання принципу пропорційності, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Будь-яких інших поважних причин відкладення розгляду справи, зокрема, необхідність подання додаткових пояснень, відповідачем 3 зазначено та обґрунтовано не було.

Таким чином, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази, необхідні для вирішення судом спору у даному судовому засіданні, а відповідачем 3 не подано обгрунтованих доказів необхідності відкладення розгляду справи, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача 3 про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 17.06.2025 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент» (позичальник) укладено Кредитний договір №КІЕ-Кл-8347, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику мультивалютний кредит у розмірі, еквівалентному 20000000,00 (двадцять мільйонів) доларів США (ліміт кредиту), а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 кредит надається позичальнику у вигляді поновлюваної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування, який зменшується протягом дії цього договору у відповідну дату до відповідного розміру, в порядку та на умовах, зазначених в пп.6.1.1. цього договору.

Згідно з п. 1.3 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 валютами кредитування за цим договором є гривня, долар США. В залежності від своїх потреб позичальник має право отримати кредит в будь-якій із зазначених валют кредитування за умови дотримання вимог п. 1.4. цього договору. При цьому, видача кредитних коштів за даним договором у зазначених валютах кредитування здійснюється наступним чином: - в розмірі 140000000,00 (сто сорок мільйонів) гривень - до нотаріального посвідчення Угоди про забезпечення щодо майна, вказаного в п. 3.1.5.1. цього договору, а після нотаріального посвідчення Угоди про забезпечення щодо майна, вказаного в п. 3.1.5.1. цього договору наступним чином: - в доларах США - в розмірі 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США; - в гривні - в розмірі еквіваленту 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США, за умови дотримання вимог п. 1.4. цього договору.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 загальна сума кредитних коштів, виданих банком позичальникові за цим договором з урахуванням умов п. 1.3.1. договору, не повинна перевищувати ліміт кредиту, зазначений в п. 1.1. цього договору, сумарно за всіма позичковими рахунками, відкритими позичальнику на підставі цього договору. Для цілей цього пункту перерахування гривні у будь-яку іноземну валюту кредиту та будь-якої іноземної валюти кредиту у гривню буде здійснюватися за офіційним курсом української гривні до відповідної іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату першого списання грошових коштів з позичкового рахунку за цим договором та перерахування однієї іноземної валюти кредиту у іншу іноземну валюту кредиту буде здійснюватися через українську національну валюту за крос-курсом, визначеним на підставі офіційного курсу Національного банку України, встановленого на дату першого списання грошових коштів з позичкового рахунку за цим договором.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 надання кредиту відбувається за цільовим призначенням, обумовленим цим договором, на підставі заяви на отримання кредитних коштів шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку, з наступним виконанням розрахункових документів позичальника. Кредит надається в строк, не пізніше 2 (двох) банківських днів з дати отримання банком відповідної заяви на отримання кредитних коштів або в інший більший термін, вказаний у відповідній заяві на отримання кредитних коштів.

Згідно з п. 4.3 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 датою надання кредиту вважається дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника.

У п. 6.1 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 сторони погодили, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та виконати боргові зобов`язання за кредитом в повному обсязі в день закінчення кожного відповідного Періоду користування кредитом, якщо інше не випливає з умов цього договору. Строк користування кредитом може бути продовжено, при цьому загальна кількість Періодів користування кредитом не може перевищувати 5 Періодів користування кредитом. У випадку продовження строку користування кредитом на п`ятий Період користування кредитом, датою повернення кредиту є « 10» квітня 2025 року (десяте квітня дві тисячі двадцять п`ятого року).

У п. 6.1.1 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 сторони встановили рафік повернення позичальником кредиту.

Відповідно до п. 6.1.2 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 протягом строку дії кожного поточного Періоду користування кредитом банк розглядає питання щодо продовження кредитування на наступний Період користування кредитом на діючих умовах цього договору або щодо припинення кредитування на наступні Періоди користування кредитом. При прийнятті рішення про продовження кредитування на діючих умовах або про припинення кредитування на наступні Періоди користування кредитом банк направляє відповідне письмове повідомлення не менше ніж за 45 (сорок п`ять) календарних днів до дати закінчення дії відповідного Періоду користування кредитом позичальнику та поручителям/майновим поручителям. Рішення про припинення кредитування на наступні Періоди користування кредитом банк має право прийняти виключно за умови настання будь-якої несприятливої події, визначеної цим договором. Сторони дійшли згоди, що отримання повідомлення про продовження кредитування на наступний Період користування кредитом на діючих умовах цього договору є достатньою підставою для продовження кредитування на наступний Період користування кредитом та не потребує укладання будь-яких додаткових угод до цього договору. Сторони дійшли згоди, що отримання повідомлення про припинення кредитування на наступні Періоди користування кредитом є достатньою підставою для позичальника повернути всю суму заборгованості за кредитом протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати отримання повідомлення банку без укладання будь-яких додаткових угод до цього договору.

Згідно з п. 6.1.3 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 у випадку, якщо до дати закінчення відповідного Періоду користування кредитом банк не направив позичальнику, а позичальник не отримав повідомлення щодо продовження кредитування на наступний Період користування кредитом на діючих умовах цього договору, відповідно до пп. 6.1.2. цього договору, при цьому позичальник має намір продовжувати користуватися кредитом, то він повинен з`явитися до банку (з необхідними документами) в узгоджений з банком день не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення дії відповідного Періоду користування кредитом для оформлення змін до цього договору та Угод про забезпечення щодо умов кредитування на наступний Період користування кредитом. У випадку не укладення вказаних в цьому пункті додаткових угод, за умови, що всі боргові зобов`язання позичальника за цим договором будуть виконані, цей договір вважається таким, що припинив свою дію.

Повернення банку кредитних коштів здійснюється позичальником в тій валюті, в якій позичальник отримав кредитні кошти за цим договором. Плата за кредит повинна бути здійснена позичальником у відповідній валюті з датою валютування не пізніше строку платежу, встановленого цим договором. Пеня та інші штрафні санкції за неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором розраховуються банком у валюті кредиту та сплачуються позичальником у національній валюті України за курсом Національного банку України на дату здійснення платежу (п. 9.6 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020).

В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди до Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, а саме Додаткова угода №1 від 03.07.2020, Додаткова угода №2 від 30.11.2020, Додаткова угода №3 від 14.07.2021, Додаткова угода №4 від 06.09.2022.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач 1 (позичальник) в порушення умов укладеного Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, не у повному обсязі повернув отриманий кредит, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 6.584.322,22 дол США. Крім того, відповідачем 1 не у повному обсязі було сплачено проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим заборгованість позичальника за процентами становить 1.596.296,15 дол США. Оскільки виконання зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором було забезпечено порукою відповідача 2, відповідача 3, відповідача 4 та відповідача 5, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів вказану суму боргу.

16.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 зауважив, що його відповідальність була збільшена у зв`язку з укладенням додаткових угод до Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Отже, на думку відповідача 2, він не несе відповідальності за порушення позичальником умов кредитного договору в редакції Додаткової угоди №4.

18.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 3 повідомив, що з аналізу п.п. 3.1., 3.2. договору поруки вбачається, що при настанні строку виконання зобов`язань поручитель безвідклично доручає кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з будь якого рахунку, тим самим пропонуючи кредитору належне виконання зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів). Відповідач 3 зауважив, що позивачем не було вчинено дій по списанню грошових коштів з рахунків Акціонерного товариства «Житомиробленерго», що, на думку відповідача 3, свідчить про припинення поруки, адже згідно з ч. 2 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

22.05.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 4 зауважив, що договір поруки укладений із порушенням вимог законодавства України та він сам не спрямований на реальне настання наслідків. Крім того, ухвалами від 09.06.2025 та від 22.06.2025 фактично заборонено здійснювати будь-які розрахунки та взаєморозрахунки між Акціонерним товариством «Херсонобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент», що є боржником по договору кредитування, а отже й виконувати умови договору поруки, як однієї із форм проведення взаєморозрахунків.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, надавши відповідачу 1 (Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент») кредит у загальному розмірі 8.700.000,00 дол США, що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких долучені позивачем до позовної заяви (вказані обставини не заперечувались відповідачами під час розгляду судом справи).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 (в редакції Додаткової угоди № 4 від 06.09.2022) позичальник зобов`язаний повернути кредит та виконати боргові зобов`язання за кредитом в повному обсязі в день закінчення кожного відповідного Періоду користування кредитом, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Строк користування кредитом може бути продовжено, при цьому загальна кількість Періодів користування кредитом не може перевищувати 8 (вісім) Періодів користування кредитом. У випадку продовження строку користування кредитом на восьмий Період користування кредитом, датою повернення кредиту є « 10» квітня 2025 року (десяте квітня дві тисячі двадцять п`ятого року).

При цьому, підпунктом 6.1.1. вказаного пункту 6.1. Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 визначено, що кредит підлягає поверненню частинами в розмірах та строки, зазначені в наведеному нижче графіку, зокрема, в день закінчення відповідного Періоду користування кредитом (у випадку продовження кредитування на такий Період користування кредитом).

Згідно з пп. 6.1.2. Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 протягом строку дії кожного поточного Періоду користування кредитом банк розглядає питання щодо продовження кредитування на наступний Період користування кредитом на діючих умовах цього кредитного договору або щодо припинення кредитування на наступні Періоди користування кредитом.

Підпунктом 6.1.3. Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 встановлено, що у випадку, якщо до дати закінчення відповідного Періоду користування кредитом банк не направив позичальнику, а позичальник не отримав повідомлення щодо продовження кредитування на наступний Період користування кредитом на діючих умовах цього договору, відповідно до пп. 6.1.2. цього договору, при цьому, позичальник має намір продовжувати користуватися кредитом, то він повинен з`явитися до банку (з необхідними документами) в узгоджений з банком день не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення дії відповідного Періоду користування кредитом для оформлення змін до цього договору та Угод про забезпечення щодо умов кредитування на наступний Період користування кредитом.

Згідно з визначенням, яке міститься у розділі «Терміни» Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 «період користування Кредитом» (в редакції цього терміну, викладеного в останній Додатковій угоді № 4 від 06.09.2022 року до Кредитного договору) означає проміжок часу, який складає 180 календарних днів, крім третього та останнього Періоду користування кредитом. Датою початку третього періоду користування кредитом є дата укладення Додаткової угоди № 4 до цього Кредитного договору, а датою закінчення третього Періоду користування Кредитом є « 28» листопада 2022 року. Датою початку кожного наступного Періоду користування кредитом є перший календарний день, наступний за датою закінчення попереднього Періоду користування кредитом. Датою закінчення кожного Періоду користування кредитом є останній календарний день Періоду користування кредитом, а датою закінчення останнього Періоду користування кредитом є "10" квітня 2025 року (десяте квітня дві тисячі двадцять п`ятого року). Якщо відповідний календарний день є вихідним, святковим або іншим неробочим днем, датою закінчення Періоду користування кредитом вважається наступний банківський день.

Отже, з урахуванням визначеного вище терміну «Період користування кредитом», а також відповідно до графіку повернення кредиту, встановленого у пп. 6.1.1. Кредитного договору (в редакції цього підпункту, викладеного у Додатковій угоді № 4 від 06.09.2022 року до Кредитного договору) третій Період користування кредитом закінчився 28 листопада 2022 року.

Як зазначає банк, ним не приймалося рішення про продовження строку кредитування позичальника на наступний (четвертий) Період користування кредитом, тому відповідно до умов п. 6.1. та пп. 6.1.1. Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 позичальник був зобов`язаний повернути банку всю суму заборгованості за кредитом у повному обсязі не пізніше зазначеної вище дати закінчення третього Періоду користування кредитом, а саме - 28.11.2022.

Судоми встановлено, що позичальник (відповідач 1) повернув банку лише частину отриманих кредитних коштів у сумі 2.115.677,78 дол США, у зв`язку з чим у відповідача 1 виникла заборгованість за кредитом у сумі 6.584.322,22 дол США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з п. 7.2.1 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у наступних розмірах: - 18,5% (вісімнадцять цілих п`ять десятих процентів) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік) - для частини кредиту, наданої у валюті гривня; - 10% (десять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік) - для частини кредиту, наданої у валюті долари США, якщо інший розмір процентної ставки не встановлений в порядку, визначеному п. 7.2.5. цього договору.

Згідно з п. 7.2.1.1 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 у випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання з будь-яких підстав (в т.ч. форс-мажорного характеру) зобов`язань/умов, встановлених п. 10.3.7.1. та/або п. 10.3.7.2. та/або 10.3.7.8. та/або 10.3.7.10. та/або 10.3.7.11. цього договору (одного, декількох або сукупності зазначених зобов`язань) та/або порушення наданих запевнень та гарантій, визначених в п. 11.1.9. цього договору, незважаючи на положення п. 7.2.1. цього договору, процентна ставка за користуванням кредитом становить: - 19,5% (дев`ятнадцять цілих п`ять десятих процентів) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік) - для частини кредиту, наданої у валюті гривня; - 11% (одинадцять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік) - для частини кредиту, наданої у валюті долари США, якщо інший розмір процентної ставки не встановлений в порядку, визначеному п. 7.2.5. цього договору.

Проценти за користування кредитом за ставкою, визначеною в цьому пункті договору, нараховуються у кожному випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання зобов`язань/умов, встановлених п. 10.3.7.1, п. 10.3.7.2, п.10.3.7.8., п. 10.3.7.10., п. 10.3.7.11. цього договору та/або порушення наданих запевнень та гарантій, визначених в п. 11.1.9. цього договору, починаючи з першого календарного дня невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання зазначених зобов`язань/умов/порушення наданих запевнянь та гарантій, до тієї дати, коли порушені зобов`язання/умови будуть виконані/дотримані належним чином/настануть та запевнення та гарантії стануть чинними/діючими/всі умови, що спричинили порушення таких запевнень та гарантій будуть усунуті.

У разі, якщо всі зобов`язання/умови, встановлені в п.10.3.7.1, п.10.3.7.2, п.10.3.7.8., п.10.3.7.10., п.10.3.7.1-1. цього договору, будуть у сукупності виконані/належним чином дотримані/настануть та запевнення та гарантії, визначені в п.11.1.9. цього договору, стануть чинними/діючими/ всі умови, що спричинили порушення таких запевнень та гарантій будуть усунуті, застосовується процентна ставка за користування кредитом, встановлена в п. 7.2.1. цього Договору, з дати, наступної за датою, коли зазначені порушені зобов`язання/умови були виконані/дотримані належним чином/настали, зазначені запевнення та гарантії стали чинними/діючими/ всі умови, що спричинили порушення таких запевнень та гарантій були усунуті.

Згідно з п. 7.2.1.2 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 закінчення строку кредитування, встановленого цим договором, не звільняє позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов цього договору на користь банку проценти за користування кредитом за весь час прострочення позичальником погашення заборгованості за кредитом. Незважаючи на положення п. 7.2.1. цього договору, проценти за користування кредитом на прострочену суму кредиту нараховуються банком за ставкою у розмірі: - 18,5% (вісімнадцять цілих п`ять десятих процентів) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік) - для частини Кредиту, наданої у валюті гривня; - 10% (десять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік)- для частини Кредиту, наданої у валюті долари США, а якщо розмір процентної ставки встановлений в порядку, визначеному п. 7.2.5. цього Договору, за ставкою у наступних розмірах: - 23 % (двадцять три проценти) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік) - для частини Кредиту, наданої у валюті гривня; - 10% (десять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік)- для частини Кредиту, наданої у валюті долари США.

А у випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання з будь-яких підстав (в т.ч. форс-мажорного характеру) зобов`язань/умов, встановлених п. 10.3.7.1. та/або п. 10.3.7.2. та/або 10.3.7.8. та/або 10.3.7.10. та/або 10.3.7.11, цього Договору (одного, декількох або сукупності зазначених зобов`язань) та/або порушення наданих запевнень та гарантій, визначених в п.11.1.9. цього Договору, незважаючи на положення п. 7.2.1. цього Договору, проценти за користування Кредитом на прострочену суму Кредиту нараховуються Банком за ставкою у розмірі: - 19,5% (дев`ятнадцять цілих п`ять десятих процентів) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік) - для частини Кредиту, наданої у валюті гривня; - 11% (одинадцять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік) - для частини Кредиту, наданої у валюті долари СІНА, а якщо розмір процентної ставки встановлений в порядку, визначеному п. 7.2.5. цього Договору, за ставкою у наступних розмірах: - 24% (двадцять чотири проценти) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік) - для частини Кредиту, наданої у валюті гривня; - 11% (одинадцять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік) - для частини Кредиту, наданої у валюті долари США, з першого дня прострочення суми Кредиту до тієї дати, коли сума Кредиту буде повернута Банку в повному обсязі.

Відповідно до п. 7.2.2 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 період нарахування процентів складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа (без його урахування) або день, що передує даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа (з його урахуванням).

Згідно з п. 7.2.3 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом.

Відповідно до п. 7.2.4 Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 нараховані проценти повинні сплачуватися позичальником щомісячно не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця.

Отже, відповідно до умов Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 банк не позбавлений права на одержання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за ставкою на підставі пункту 7.2.1 кредитного договору, у зв`язку із простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією частини 2 статі 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 05.03.2019 №5017/1987/2012.

До того ж, суд зазначає, що у даній справі сторонами передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитними коштами по день повного погашення заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13.12.2018 №913/11/18.

Судом встановлено, що за період з 25.10.2022 по 23.03.2025 банк нарахував позичальнику проценти за користування кредитними коштами за Кредитним договором №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 у загальному розмірі 1.611.329,97 дол США.

Перевіривши розрахунок процентів за користування позичальником кредитними коштами, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та банківських виписок, позичальник неналежним чином виконував свої обов`язки зі сплати процентів за користування кредитом (сплачено 15.033,82 дол США), у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 1.596.296,15 дол США.

Доказів сплати грошових коштів у сумі 8.180.618,37 дол США (6.584.322,22 дол США заборгованості за кредитом та 1.596.296,15 дол США заборгованості за процентами за користування кредитом) станом на дату розгляду справи у суді матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент» за Кредитним договором №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 у сумі 8.180.618,37 дол США (6.584.322,22 дол США заборгованості за кредитом та 1.596.296,15 дол США заборгованості за процентами за користування кредитом) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент» про стягнення вказаної суми заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

14.07.2021 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» (поручитель) укладено Договір поруки №КІЕ-П-8347/12, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником(ами), зазначеним(и) в ст. 2 договору (далі за текстом разом або окремо - "Боржник"), зобов`язань, суть, розмір, строки виконання яких та договір(ори), з якого(их) вони випливають, передбачені ст. 2 Договору (далі за текстом - "Зобов`язання", що означає як всі перелічені в ст. 2 договору зобов`язання боржника разом, так і будь-яку їх частину окремо).

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/12 від 14.07.2021 поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі, в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо.

У ст. 2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/12 від 14.07.2021 визначено, що порукою за договором забезпечується виконання зобов`язань боржника(ків) перед кредитором, що випливають з Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент», процента ставка - 10% (11%) для кредиту в дол США.

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/12 від 14.07.2021 при внесенні змін до кредитного договору, що збільшують обсяг відповідальності поручителя, останній відповідає в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із ними, а за відсутності такої письмової згоди, - в обсязі, що існував до таких змін у зобов`язанні (окрім змін, які можуть відбутись у зобов`язанні у випадках, прямо передбачених в тексті кредитного договору, у тому числі тих, що збільшують обсяг відповідальності поручителя, зокрема, щодо строку користування кредитом/лімітом. Враховуючи п. 4.1.1. договору, такі зміни вважаються заздалегідь погодженими поручителем, поручитель про них повідомляється кредитором шляхом направлення відповідного повідомлення, а зміни та/або доповнення до договору з цього приводу не вносяться). Будь-які інші зміни у зобов`язанні, не пов`язані із збільшенням обсягу відповідальності поручителя за договором, не впливають на обов`язки поручителя за договором і не потребують його згоди.

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки №КІЕ-П-8347/12 від 14.07.2021 у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі, невиконання та/або неналежного виконання у строки, визначені кредитним договором), поручитель зобов`язаний в перший день порушення зобов`язання (його частини) виконати таке зобов`язання (або його частину) (далі - «Строк виконання зобов`язань за Договором») незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. Кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником; таке порушення буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або його частину) без застережень, умов чи вимог до кредитора про надання відповідної інформації/документів.

При настанні строку виконання зобов`язань за договором поручитель безвідклично доручає кредитору а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя, відкритого у кредитора, в сумі, визначеній кредитором та необхідній для погашення заборгованості за зобов`язанням, передбаченим цим та кредитним договором, будь-яку кількість разів, до повного погашення зобов`язань поручителя перед кредитором. Якщо валюта списаних грошових коштів відрізняється від валюти зобов`язання, поручитель безвідклично доручає кредитору здійснити від імені поручителя купівлю-продаж валюти на валютному ринку України за курсом, встановленим кредитором самостійно на день здійснення відповідної операції, з метою придбання коштів у необхідній валюті (з урахуванням всіх витрат/комісій кредитора згідно тарифів кредитора на день здійснення операцій), та направити грошові кошти на виконання грошових зобов`язань поручителя за договором (п. 3.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/12 від 14.07.2021).

27.04.2020 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (кредитор) та Приватним акціонерним товариством «Рівнеобленерго» (поручитель) укладено Договір поруки №КІЕ-П-8347/7, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, вказаних в ст. 2 цього договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо. У разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

У ст. 2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 визначено, що порукою за договором забезпечується виконання зобов`язань боржника(ків) перед кредитором, що випливають з Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, процента ставка - 10% (11%) для кредиту в дол США.

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 у разі внесення змін до договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов`язанні. Якщо поручитель письмово не погодився із такими змінами у зобов`язанні, поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до таких змін у зобов`язанні.

Відповідно до п. 2.3 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 будь-які інші зміни у зобов`язанні, які не пов`язані із збільшенням обсягу відповідальності поручителя за цим договором, жодним чином не впливають на обов`язки поручителя за цим договором і не потребують його згоди.

Відповідно до п. 2.4 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 положення п. 2.2. цього договору не стосуються змін, які можуть відбутись у зобов`язанні у випадках, які були прямо передбачені в тексті договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання (в тому числі тих, що тягнуть за собою збільшення обсягу відповідальності поручителя). Зважаючи на те, що поручитель до підписання цього договору ознайомився з усіма умовами договору(ів), з якого(яких) випливає зобов`язання, такі зміни вважаються заздалегідь погодженими поручителем.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником зобов`язання у строки, визначені договором(ами), з якого(их) випливає зобов`язання), поручитель зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня порушення боржником зобов`язання (або певної його частини) виконати таке зобов`язання (або певну його частину) (далі - «строк виконання поручителем зобов`язань за цим договором») незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником. Порушення зобов`язання боржником буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або певну його частину) без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання відповідної інформації чи документів.

При настанні строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором, поручитель безвідклично доручає кредитору, а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя, відкритого у кредитора, у сумі простроченого платежу за зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку з зобов`язанням) в день настання строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором або в будь-який інший день після настання цього строку, при цьому право вибору дня здійснення договірного списання належить кредитору (п. 3.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020).

Відповідно до п. 3.2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 здійснення договірного списання грошових коштів з рахунків поручителя, відкритих у кредитора, є правом кредитора, яким він може скористатися на власний розсуд необмежену кількість разів протягом дії цього договору.

27.04.2020 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (кредитор) та Акціонерним товариством «Житомиробленерго» (поручитель) укладено Договір поруки №КІЕ-П-8347/8, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, вказаних в ст. 2 цього договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо. У разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

У ст. 2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 визначено, що порукою за договором забезпечується виконання зобов`язань боржника(ків) перед кредитором, що випливають з Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, процента ставка - 10% (11%) для кредиту в дол США.

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 у разі внесення змін до договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов`язанні. Якщо поручитель письмово не погодився із такими змінами у зобов`язанні, поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до таких змін у зобов`язанні.

Відповідно до п. 2.3 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 будь-які інші зміни у зобов`язанні, які не пов`язані із збільшенням обсягу відповідальності поручителя за цим договором, жодним чином не впливають на обов`язки поручителя за цим договором і не потребують його згоди.

Відповідно до п. 2.4 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 положення п. 2.2. цього договору не стосуються змін, які можуть відбутись у зобов`язанні у випадках, які були прямо передбачені в тексті договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання (в тому числі тих, що тягнуть за собою збільшення обсягу відповідальності поручителя). Зважаючи на те, що поручитель до підписання цього договору ознайомився з усіма умовами договору(ів), з якого(яких) випливає зобов`язання, такі зміни вважаються заздалегідь погодженими поручителем.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником зобов`язання у строки, визначені договором(ами), з якого(их) випливає зобов`язання), поручитель зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня порушення боржником зобов`язання (або певної його частини) виконати таке зобов`язання (або певну його частину) (далі - «строк виконання поручителем зобов`язань за цим договором») незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником. Порушення зобов`язання боржником буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або певну його частину) без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання відповідної інформації чи документів.

При настанні строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором, поручитель безвідклично доручає кредитору, а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя, відкритого у кредитора, у сумі простроченого платежу за зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку з зобов`язанням) в день настання строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором або в будь-який інший день після настання цього строку, при цьому право вибору дня здійснення договірного списання належить кредитору (п. 3.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020).

Відповідно до п. 3.2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 здійснення договірного списання грошових коштів з рахунків поручителя, відкритих у кредитора, є правом кредитора, яким він може скористатися на власний розсуд необмежену кількість разів протягом дії цього договору.

27.04.2020 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (кредитор) та Акціонерним товариством «Херсонобленерго» (поручитель) укладено Договір поруки №КІЕ-П-8347/9, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, вказаних в ст. 2 цього договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо. У разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

У ст. 2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 визначено, що порукою за договором забезпечується виконання зобов`язань боржника(ків) перед кредитором, що випливають з Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, процента ставка - 10% (11%) для кредиту в дол США.

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 у разі внесення змін до договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов`язанні. Якщо поручитель письмово не погодився із такими змінами у зобов`язанні, поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до таких змін у зобов`язанні.

Відповідно до п. 2.3 Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 будь-які інші зміни у зобов`язанні, які не пов`язані із збільшенням обсягу відповідальності поручителя за цим договором, жодним чином не впливають на обов`язки поручителя за цим договором і не потребують його згоди.

Відповідно до п. 2.4 Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 положення п. 2.2. цього договору не стосуються змін, які можуть відбутись у зобов`язанні у випадках, які були прямо передбачені в тексті договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання (в тому числі тих, що тягнуть за собою збільшення обсягу відповідальності поручителя). Зважаючи на те, що поручитель до підписання цього договору ознайомився з усіма умовами договору(ів), з якого(яких) випливає зобов`язання, такі зміни вважаються заздалегідь погодженими поручителем.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки №КІЕ-П-8347/7 від 27.04.2020 у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником зобов`язання у строки, визначені договором(ами), з якого(их) випливає зобов`язання), поручитель зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня порушення боржником зобов`язання (або певної його частини) виконати таке зобов`язання (або певну його частину) (далі - «строк виконання поручителем зобов`язань за цим договором») незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником. Порушення зобов`язання боржником буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або певну його частину) без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання відповідної інформації чи документів.

При настанні строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором, поручитель безвідклично доручає кредитору, а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя, відкритого у кредитора, у сумі простроченого платежу за зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку з зобов`язанням) в день настання строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором або в будь-який інший день після настання цього строку, при цьому право вибору дня здійснення договірного списання належить кредитору (п. 3.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020).

Відповідно до п. 3.2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 здійснення договірного списання грошових коштів з рахунків поручителя, відкритих у кредитора, є правом кредитора, яким він може скористатися на власний розсуд необмежену кількість разів протягом дії цього договору.

Таким чином, виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент» за Кредитним договором №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 було забезпечено порукою Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», Акціонерного товариства «Житомиробленерго», Акціонерного товариства «Херсонобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» на підставі вказаних вище договорів поруки.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, так як відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4 та відповідач 5 є поручителями за виконання зобов`язань відповідача 1 за Кредитним договором №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, суд дійшов висновку, що вказані відповідачі солідарно відповідають перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного кредитного договору.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання поручителями своїх зобов`язань за договорами поруки в частині сплати банку заборгованості позичальника за Кредитним договором №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог банку до Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», Акціонерного товариства «Житомиробленерго», Акціонерного товариства «Херсонобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» про стягнення 8.180.618,37 дол США (6.584.322,22 дол США заборгованості за кредитом та 1.596.296,15 дол США заборгованості за процентами за користування кредитом).

Що стосується наданих відповідачами заперечень, суд зазначає таке.

16.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 зауважив, що його відповідальність була збільшена у зв`язку з укладенням додаткових угод до Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Отже, на думку відповідача 2, він не несе відповідальності за порушення позичальником умов кредитного договору в редакції Додаткової угоди №4.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Суд зазначає, що умовами Кредитного договору №КІЕ-Кл-8347 від 27.04.2020 передбачалось кредитування позичальника як у національній валюті (гривні), так і в дол США. Додатковими угодами, які укладались у подальшому, не збільшувався ані строк кредитування, ані розмір процентної ставки, встановлений для дол США (предметом спору є стягнення боргу, вираженого в дол США), у зв`язку з чим суд відхиляє як необгрунтовані посилання відповідача 2 на норми ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

18.04.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 3 повідомив, що з аналізу п.п. 3.1., 3.2. договору поруки вбачається, що при настанні строку виконання зобов`язань поручитель безвідклично доручає кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з будь якого рахунку, тим самим пропонуючи кредитору належне виконання зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів). Відповідач 3 зауважив, що позивачем не було вчинено дій по списанню грошових коштів з рахунків Акціонерного товариства «Житомиробленерго», що, на думку відповідача 3, свідчить про припинення поруки, адже згідно з ч. 2 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Відповідно до ч. 2 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Суд зазначає, що згідно з п. 3.1 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 при настанні строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором, поручитель безвідклично доручає кредитору, а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя, відкритого у кредитора, у сумі простроченого платежу за зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку з зобов`язанням) в день настання строку виконання поручителем зобов`язань за цим договором або в будь-який інший день після настання цього строку, при цьому право вибору дня здійснення договірного списання належить кредитору (п. 3.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020).

Відповідно до п. 3.2.2 Договору поруки №КІЕ-П-8347/8 від 27.04.2020 здійснення договірного списання грошових коштів з рахунків поручителя, відкритих у кредитора, є правом кредитора, яким він може скористатися на власний розсуд необмежену кількість разів протягом дії цього договору.

Отже, договірне списання коштів з рахунків поручителя є правом, а не обов`язком банку.

Крім того, доказів того, що на рахунках поручителя існувала достатня сума грошових коштів, необхідна для задоволення банком своїх вимог, відповідачем 3 суду не надано.

За таких обставин суд відхиляє заперечення відповідача 3, викладені у відзиві на позовну заяву.

22.05.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 4 зауважив, що договір поруки укладений із порушенням вимог законодавства України та він сам не спрямований на реальне настання наслідків. Крім того, ухвалами від 09.06.2025 та від 22.06.2025 фактично заборонено здійснювати будь-які розрахунки та взаєморозрахунки між Акціонерним товариством «Херсонобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент», що є боржником по договору кредитування, а отже й виконувати умови договору поруки, як однієї із форм проведення взаєморозрахунків.

Суд зазначає, що будь-яких обгрунтувань, так само як і доказів на їх підтвердження відносно того, що Договір поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020 укладений із порушенням вимог законодавства України та він сам не спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, відповідачем 4 суду не надано.

Судом також враховано, що наведені відповідачем 4 заперечення можуть бути підставами для визнання такого договору поруки недійсним (у випадку їх доведеності), тоді як матеріали справи не містять доказів визнання недійсним Договору поруки №КІЕ-П-8347/9 від 27.04.2020.

Крім того, обставини наявності ухвал від 09.06.2025 та від 22.06.2025, якими фактично заборонено здійснювати будь-які розрахунки та взаєморозрахунки між Акціонерним товариством «Херсонобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент», не вказують на неможливість виконання зобов`язань відповідача 4 за договором поруки (що є підставою для припинення зобов`язання - ст. 607 Цивільного кодексу України).

За таких обставин суд відхиляє заперечення відповідача 4, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України, а також частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц та від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на відповідачів у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент» (01601, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А4 ідентифікаційний код: 33947089), Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (33013, Рівненська обл, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 71; ідентифікаційний код: 05424874), Акціонерного товариства «Житомиробленерго» (10008, Житомирська обл, м. Житомир, вул. Косенка Віктора, буд. 32/8; ідентифікаційний код: 22048622), Акціонерного товариства «Херсонобленерго» (73000, Херсонська обл, м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5; ідентифікаційний код: 05396638) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код: 32985343) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код: 14282829) заборгованість за кредитом у розмірі 6.584.322 (шість мільйонів п`ятсот вісімдесят чотири тисячі триста двадцять дві) дол США 22 центи та заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 1.596.296 (один мільйон п`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті дев`яносто шість) дол США 15 центів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Груп Менеджмент» (01601, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А4 ідентифікаційний код: 33947089) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код: 14282829) судовий збір у розмірі 169.568 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (33013, Рівненська обл, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 71; ідентифікаційний код: 05424874) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код: 14282829) судовий збір у розмірі 169.568 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Житомиробленерго» (10008, Житомирська обл, м. Житомир, вул. Косенка Віктора, буд. 32/8; ідентифікаційний код: 22048622) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код: 14282829) судовий збір у розмірі 169.568 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

6. Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» (73000, Херсонська обл, м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5; ідентифікаційний код: 05396638) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код: 14282829) судовий збір у розмірі 169.568 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код: 32985343) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код: 14282829) судовий збір у розмірі 169.568 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

8. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23.06.2025.

Суддя О.М. Спичак