ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2025м. ДніпроСправа № 904/3539/24

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ та Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про затвердження мирової угоди

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 36 693 416,85грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради заборгованості у розмірі 36 693 416,85грн, з яких: основний борг у розмірі 34 730 610,06грн; пеня у розмірі 1 579 822,16грн; 3 % річних у розмірі 168 975,47грн; інфляційні втрати у розмірі 214 009,16грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 справу №904/3539/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Рішенням суду від 02.12.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості у розмірі 36693416,85грн задоволено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 у справі №904/3539/24 залишено без змін.

26.05.2025 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025, які набрали законної сили 14.05.2025, видано наказ №904/3539/24 про стягнення з Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 34 730 610,06грн, пені у розмірі 1 579 822,16грн, 3% річних у розмірі 168 975,47грн, інфляційні втрати у розмірі 214 009,16грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 440 321,00грн.

19.06.2025 до господарського суду надійшла спільна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради про затвердження мирової угоди у справі №904/3539/24. До заяви долучено підписану сторонами мирову угоду від 16.06.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунальне підприємство "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради, як сторони у справі №904/3539/24 повідомляють суд про повне та остаточне врегулювання спору у справі №904/3594/24 про стягнення заборгованості, на підставі взаємних поступок, шляхом укладення мирової угоди у даній справі.

Правовою підставою звернення до суду із вказаною заявою зазначено статті 130, 169, 192, 193, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини першої, другої статті 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Суд зазначає, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.

Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється. Разом з тим, процес захисту прав продовжується у формі виконання судового рішення, яке може відбуватися у добровільному чи примусовому порядку (виконавче провадження).

Частиною першою статті 330 Господарського процесуального кодексу України визначено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала (ч. 2 ст. 330 ГПК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Матківська проти України" (заява № 38683/04), судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Розгляд справи №904/3539/24 по суті завершений ухваленням рішення від 02.12.2024, яке набрало законної сили 14.05.2025 і на виконання якого видано відповідний наказ. Отже, перша стадія судового провадження завершена. Можливість врегулювання спору сторонами шляхом укладення мирової угоди на цій стадії сторонами не реалізована.

Отже, після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, оскільки така заява подається сторонами в порядку статті 330 ГПК України саме виконавцеві, який потім з нею і звертається до суду.

Відтак процесуальний закон чітко визначає суб`єктів, які вправі подати до суду мирову угоду, укладену у процесі виконання рішення, а саме такими суб`єктами є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 у справі №752/11324/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №753/16296/14-ц).

Матеріали справи не містять доказів відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 у справі №904/3539/25 згідно з наказом від 26.05.2025, у межах якого можливо вирішувати судом питання затвердження мирової угоди, однак із дотриманням сторонами законодавчо встановленої процедури.

Як вбачається з наданої мирової угоди, вона підписана повноважними особами сторін та подана на затвердження суду.

Однак, мирова угода, що укладається в процесі виконання рішення, передається на затвердження до суду державним або приватним виконавцем, а не сторонами.

Враховуючи вищенаведене, спільна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради про затвердження мирової угоди у справі №904/3539/24, підлягає поверненню без розгляду у зв`язку із недотриманням вимог ч. 1 статті 330 Господарського процесуального кодексу України

Окрім того, сторони не позбавлені можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку в передбачений законом спосіб.

Керуючись статтями 170, 232-235, 330 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунальному підприємству "Жилсервіс-Дніпро" Дніпровської міської ради спільну заяву про затвердження мирової угоди у справі №904/3539/24 - без розгляду.

Ухвала набирає законної сили - 24.06.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва