ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

12 травня 2025 року Справа № 915/1524/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС (вх. № 5961/25 від 21.04.2025) про заміну сторони виконавчого провадження по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК, вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026 ()

до відповідача Фізичної особи підприємця Стеблюк Олени Леонідівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення коштів в сумі 13 783, 33 грн.

заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ ()

Представники учасників справи та заінтересована особа в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальні дії у справі.

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Стеблюк Олени Леонідівни заборгованість за договором про надання овердрафту від 11.06.2014 р. № 55-2014 в сумі 13 783, 33 грн.

Позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.08.2015 (суддя Васильєва Л. І.) порушено провадження у справі.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця Стеблюк Олени Леонідівни / АДРЕСА_2 , код ідн. НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" /79026, м. Львів. вул. Сахарова 78, / заборгованість за договором про надання овердрафту від 11.06.2014р. № 55-2014 в сумі 13 783, 33 грн., з яких 11 356, 84 грн. не повернута сума овердрафту, 2 290, 02 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків, 113, 57 грн. пеня по простроченій основній сумі овердрафту, 22, 90 грн. пеню по прострочених відсотках, судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 27.10.2015.

На виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 судом видано наказ від 27.10.2015.

В зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади, 19.02.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/1524/15.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим у справі визначено суддю Алексєєва А.П.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2018 (суддя Алексєєв А. П.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК про виправлення помилки, допущеної при оформленні наказу господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 року у справі № 915/1524/15.

2. Заява про заміну стягувача у наказі суду.

21.04.2025 до Господарського суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «ВІН ФІНАНС» надійшла заява (вх. № 5961/25 від 21.04.2025), в якій заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» з виконання рішення по справі № 915/1524/15 Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця Стеблюк Олени Леонідівни на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за договором про надання овердрафту від 11.06.2014 р. № 55-2014 в сумі 13 783, 33 грн., з яких 11 356, 84 грн. неповернута сума овердрафту, 2 290, 02 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків, 113, 57 грн. пені по простроченій сумі овердрафту, 22, 90 грн. пеня по прострочених відсотках та 1 827, 00 грн. судового збору.

Заява мотивована тим, що Господарським судом Миколаївської області від 15.10.2015 року ухвалено рішення по справі № 915/1524/15 за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ФОП Стеблюк Олени Леонідівни про стягнення суми боргу за кредитним договором, яким задоволено позовні вимоги. Стягнуто з ФОП Стеблюк Олени Леонідівни на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за договором про надання овердрафту від 11.06.2014 р. № 55-2014 в сумі 13 783, 33 грн., з яких 11 356, 84 грн. неповернута сума овердрафту, 2 290, 02 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків, 113, 57 грн. пені по простроченій сумі овердрафту, 22, 90 грн. пеня по прострочених відсотках та 1 827, 00 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Київської області № 915/1524/15 від 27.10.2015 видано ПАТ «КРЕДОБАНК» наказ Господарського суду Миколаївської області № 915/1524/15, який було пред`явлено до органів ДВС, було відкрите виконавче провадження № 56569478, яке на даний час завершене, згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу № 56569478 від 20.12.2023 року.

23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02, відповідно до якого, зокрема, право вимоги за Кредитним договором № 55-2014 від 11.06.2014 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», за яким, зокрема, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набула прав кредитора до Стеблюк Олени Леонідівни.

В подальшому 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» () протоколом № 1706 змінено найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (), про що внесено зміни в ЄДРЮОФОПГФ.

Заява обґрунтована приписами ст. 512, 514, 1077 ЦК України, ст. 52, 334 ГПК України, ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження».

В п. 4 прохальної частини заяви Товариство просить суд судові засідання проводити за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 40 від 21.04.2025 призначено повторний автоматизований розподіл заяви (вх. № 5961/25 від 21.04.2025) у судовій справі № 915/1524/15.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 справу № 915/1524/15 призначено головуючому судді Олейняш Е.М

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2025 прийнято заяву (вх. № 5961/25 від 21.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником до провадження судді Олейняш Е.М., призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 12.05.2025.

Представники позивача та відповідача, а також заінтересована особа в судове засідання 12.05.2025 явку повноважних представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку ст. 120 ГПК України.

Ухвала суду від 26.04.2025, надіслана судом до електронних кабінетів ЄСІТС позивача ПАТ "КРЕДОБАНК" та заінтересованої особи ТОВ "ВІН ФІНАНС", а відповідачу ФОП Стеблюк О. Л. ухвала суду надіслана поштою.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вчинення судом дій щодо повідомлення всіх учасників процесу про розгляд справи, враховуючи, що явка учасників процесу не визнавалась судом обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 12.05.2025 судом відповідно до ст. 240 ГПК України підписано скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали.

3. Фактичні обставини.

Розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 (суддя Васильєва Л. І.) позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця Стеблюк Олени Леонідівни / АДРЕСА_2 , код ідн. НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" /79026, м. Львів. вул. Сахарова 78, / заборгованість за договором про надання овердрафту від 11.06.2014р. № 55-2014 в сумі 13 783, 33 грн., з яких 11 356, 84 грн. не повернута сума овердрафту, 2 290, 02 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків, 113, 57 грн. пеня по простроченій основній сумі овердрафту, 22, 90 грн. пеня по прострочених відсотках, судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 27.10.2015.

На виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 судом видано наказ від 27.10.2015. В наказі зазначено, що наказ дійсний для пред`явлення державному виконавцю протягом одного року.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2018 (суддя Алексєєв А. П.) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "КРЕДОБАНК" про виправлення помилки, допущеної при оформленні наказу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 у справі № 915/1524/15.

Наказ суду неодноразова пред`являвся до виконання.

13.12.2017 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кюкало Ю. М. при примусовому виконанні наказу № 915/1524/15 від 27.10.2015 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.12.2017, у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

20.12.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шелегей Т.В. при примусовому виконанні наказу № 915/1524/15 від 27.10.2015 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 56569478 від 20.12.2023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції від 06.06.2015, яка діяла на час видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, законодавець збільшив строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 року Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 року та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до абз. 2 п. 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (в редакції від 30.11.2023, яка діяла на час повернення виконавчого документа стягувачу) при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Враховуючи вищевикладене, наказ Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 року по справі № 915/1524/15 може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з часу прийняття державним виконавцем відділу ДВС рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, тобто з 20.12.2023 до 20.12.2026.

Отже, заінтересована особа ТОВ "ВІН ФІНАНС" звернувся до господарського суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На дату розгляду даної заяви в суду відсутні докази виконання судового рішення по даній справі.

Судом також встановлено наступні обставини.

23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством Кредобанк (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія (фактор, ) укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02 від 23.06.2018.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору "Права вимоги" означає повний обсяг прав грошової вимоги Клієнта до Позичальників за Кредитними договорами, всіх пов`язаних із такими правами грошової вимоги прав Клієнта щодо Позичальників за Кредитними договорами та повний обсяг прав вимоги (прав) Клієнта щодо Позичальників за Кредитними договорами та повний обсяг прав вимоги (прав) Клієнта щодо Сторін забезпечення за Забезпечувальними Документами, а також які (права) виникнуть у майбутньому, включаючи, але не обмаежуючись, щодо сум кредитів, процентів за користування кредитами, комісій, плат, неустойок (штрафів, пенб) та інших платежів, що підлягають сплаті у відповідності до умов Кредитних договорів.

Відповідно до абз. 1 п. 2.1.4 договору Клієнт заявляє та гарантує Факторові, що мають місце наступні факти та обставини, зокрема, станом на 22 червня 2018 року в рамках Портфеля Заборгованостей йому належали права вимоги за 308 (триста вісім) Заборгованостей, що виникли з Кредитних Договорів, на загальну суму (в частині щодо непогашених кредитів, несплачених процентів за користування кредитами, комісій, плат) в розмірі 18 252 533, 70 грн. (вісімнадцять мільйонів двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 70 копійок), детальний опис яких наведено в Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 договору на умовах цього Договору з першого робочого дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, (а щодо Прав Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор з першого робочого дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, (а щодо Прав Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту.

Відповідно до п. 3.2 договору шляхом укладення (підписання) цього Договору Сторони підтверджують здійснення фактичної передачі Клієнтом у власність Фактору та прийняття Фактором у власність від Клієнта (фактичне відступлення) з першого робочого дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, (а щодо Прав Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) Прав Вимоги як за Кредитними Договорами, так і за Забезпечувальними Документами щодо Портфеля Заборгованостей у повному обсязі. При цьому, з урахуванням вимог законодавства України, одночасно між Сторонами укладається із нотаріальним посвідченням договір про відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги за нотаріально посвідченими Забезпечувальними Документами (щодо відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги за Забезпечувальними Документами, які не є нотаріально посвідченими, окремі договори між Сторонами не укладаються, таке відступлення повністю врегульовується і підтверджується цим Договором). Цей Договір, а також вищевказаний нотаріально посвідчений договір між Сторонами про відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги за нотаріально посвідченими Забезпечувальними Документами є підтвердженням фактичного переходу від Клієнта до Фактора (фактичного відступлення) Прав Вимоги щодо Портфеля Заборгованостей у повному обсязі відповідно до умов цього Договору з визначеної цим Договором дати переходу Прав Вимоги.

Відповідно до п. 4.1 договору за (під) відступлення Прав Вимоги на умовах цього Договору Фактор зобов`язаний здійснити оплату (надати фінансування) Клієнту в день укладення цього Договору в безготівковій формі шляхом переказу коштів на Рахунок Клієнта в загальній сумі 739 227, 61 грн. (сімсот тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять сім гривень 61 копійка), яка розрахована шляхом сумування сум оплати (фінансування) за (під) відступлення Прав Вимоги щодо всіх Заборгованостей.

Відповідно до п. 198 додатку № 1 до договору Клієнтом відступлено Фактору (передано у власність Фактора), а Фактором набуто (прийнято у власність) від Клієнта у повному обсязі права вимоги, зокрема щодо позичальника ФОП Стеблюк Олена Леонідівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) за кредитним договором № о55-2014 від 11.06.2014, станом на 22.06.2018 заборгованість в частині щодо непогашеного кредиту, несплачених процентів за користування кредитом, комісії, плат становить 13 646, 86 грн., сума, в якій Фактор зобов`язаний здійснити оплату (надати фінансування) Клієнту за (під) відступлення прав вимоги становить 552, 70 грн.

За відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 23/06-02 від 23.06.2018 ТОВ ФК Довіра та гарантія перераховано ПАТ Кредобанк грошові кошти у розмірі 739 227, 61 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № А2580926 від 23.06.2018.

25.07.2024 р. на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» () протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» ().

Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання рішення загальних зборів, оформленим протоколом № 1706 від 25.07.2024, внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства.

Відповідно до виписки з ЄДРЮОФОПГФ за кодом 38750239 занреєстровано ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи (ст. 90, 104 ЦК України).

4. Джерела права, які застосував суд.

4.1. Обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі Моргуненко проти України від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. Скордіно проти Італії (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. Естіма Джордж проти Португалії (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника та не повинно створювати для стягувача зайвих перешкод і витрат (постанова ОП КГС ВС від 21.05.2021 у справі № 905/64/15).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України Про виконавче провадження, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

4.2. Матеріальне правонаступництво.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відступлення права вимоги за правовою суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором (п. 8.17 постанови КГС ВС від 21.12.2020 у справі № 916/401/17).

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13; постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц).

В пункті 4.7 постанови КГС ВС від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 Верховний Суд не погодився із тлумаченням статті 517 Цивільного кодексу України судом апеляційної інстанції, який вважає, що укладення договору про відступлення права вимоги не є достатньою підставою для висновку щодо наявності прав нового кредитора у зобов`язанні, якщо відсутні акти про передачу новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформації, яка є важливою для їх здійснення. Верховний Суд звертає увагу, що у статті 517 Цивільного кодексу України не визначений виключний перелік цих документів, а тому залежно від особливостей конкретних правовідносин таким документом може бути і сам договір, який підтверджує факт виникнення та існування зобов`язальних відносин.

Саме лише невиконання первісним кредитором обов`язку з передачі документів, що підтверджують обов`язки боржника за кредитним договором, не свідчить про відсутність у нового кредитора права вимоги до боржника. Так, здійснення цесії, а отже, і набуття статусу нового кредитора у зобов`язанні, підтверджується саме договором цесії, укладеним між старим та новим кредитором, а не переданням доказів щодо виникнення та розміру зобов`язання (п. 8.17 постанови КГС ВС від 21.12.2020 у справі № 916/401/17).

4.3. Процесуальне правонаступництво.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 334 ГПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що замінити сторону виконавчого провадження може лише суд за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця. Така заява розглядається тільки у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Положення статей могли бути застосовані у випадку необхідності заміни стягувача у наказі до відкриття виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 № 905/1976/16).

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги (постанова КЦС ВС від 29.12.2020 № 0910/2-103/2011; постанова КЦС ВС від 01.04.2020 року у справі № 344/14408/15-ц).

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством встановлено головну умову, за якої тягар боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони виконавчого провадження (п. 3.1 постанови КАС ВС від 30.12.2020 у справі № 805/4361/17-а).

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю (п. 6.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво (п. 6.13, п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Нормативні приписи ст. 52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених ст. 334 цього Кодексу.

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII (п. 66, 67 постанови ВП ВС від 03.11.2020 № 916/616/17).

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (ст. 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (ст. 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73), а також у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 (пункт 6.17).

У постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (п. 74, 75 постанови ВП ВС від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17; п. 6.18 постанови ВП ВС від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

5. Висновки суду.

ТОВ ВІН ФІНАНС звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою (вх. № 5961/25 від 21.04.2025), в якій заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 року по справі № 915/1524/15.

Водночас судом встановлено, що 20.12.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шелегей Т.В. при примусовому виконанні наказу № 915/1524/15 від 27.10.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 56569478 від 20.12.2023 на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Суду не подано доказів повторного пред`явлення наказу суду до виконання.

Відтак, з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на підставі договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02 від 23.06.2018 відбулось матеріальне правонаступництво у правовідносинах учасників, що в силу приписів ст. 52 ГПК України є підставою для заміни учасника справи Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС, а також з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження відповідно до положень ч. 5 ст. 334 ГПК України - підставою для заміни стягувача у виконавчому документі (наказі Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 по справі № 915/1524/15).

Враховуючи, що строк пред`явлення наказу суду від 27.10.2015 у справі № 915/1524/15 переривався, строк пред`явлення наказу суду до виконання не сплив, судове рішення є обов`язковим до виконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ТОВ ""ВІН ФІНАНС" та заміну учасника справи (позивача) № 915/1524/15 та стягувача у наказі Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 по справі № 915/1524/15. Судом також враховано, що будь-яких заперечень щодо переходу прав та обов`язків за договором факторингу від банку до товариства, а також будь-яких заперечень щодо заміни сторони у справі від позивача (стягувача) на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 ГПК України про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 52, 233-235, 254-255, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Замінити у справі № 915/1524/15 сторону (позивача) Публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК, вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026 () на Товариство з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ ().

2. Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК, вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026 () на Товариство з обмеженою відповідальністю ВІН ФІНАНС, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ () у наказі Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 по справі № 915/1524/15 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Стеблюк Олени Леонідівни заборгованості за договором про надання овердрафту від 11.06.2014р. № 55-2014 в сумі 13 783, 33 грн., з яких 11 356, 84 грн. не повернута сума овердрафту, 2 290, 02 грн. прострочена заборгованість по сплаті відсотків, 113, 57 грн. пеня по простроченій основній сумі овердрафту, 22, 90 грн. пеня по прострочених відсотках, судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 253-259 ГПК України.

Повну ухвалу складено та підписано 24.06.2025

Суддя Е. М. Олейняш