ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"24" червня 2025 р. Cправа № 902/815/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
про видачу судового наказу
18.06.2025 Комунальне некомерційне підприємство «Шепетівська багатопрофільна лікарня» Шепетівської міської ради Хмельницької області звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Армерія Ойл» заборгованості в розмірі 236812 грн., за договором № 978/271 від 08.08.2024 року.
На обґрунтування своєї заяви Комунальне некомерційне підприємство «Шепетівська багатопрофільна лікарня» Шепетівської міської рад Хмельницької області зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Армерія Ойл» згідно умов розділу 1 договору від 08.08.2014 № 978/271, зобов`язується передати у власність бензин автомобільний A-95 (Євро 5) у кількості 3000 літрів та паливо дизельне Євро-5 в кількості 3000 літрів, всього паливо-мастильних матеріалів на загальну суму 321000 грн з ПДВ. Однак, починаюч із лютого 2025 року і по даний ча ТОВ "Армерія Ойл" відпуск товару за скретч-картками на АЗС припинило внаслідок чого допустило порушення умов Договору № 978/271 від 08.08.2024 року, що призвело до заборгованості на загальну сумц 236 812,5 грн.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 ГПК України для відмови у видачі судового наказу.
Відповідно до частини першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
В силу приписів статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини першої статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а згідно з частиною першою статті 664 цього ж Кодексу - зобов`язання вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини третьої статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Згідно з частиною першою статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу слідує, що її предметом є стягнення грошових коштів в сумі 236812 гривень, за умовами письмового договору від 08.08.2024 року № 978/271.
Згідно з частиною першою статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи викладене, відповідно до статей 526, 712, 714 ЦК України та частини першої статті 148 ГПК України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Відповідно до підпункту 2-1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.
Водночас, відповідно до частини третьої статті Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, за подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі розмір судового збору становить 242,24 грн.
Суд встановив, що заяву про видачу судового наказу б/н від 18.06.2025 заявником подано до суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС. До вказаної заяви додана платіжна інструкція № 8142 від 09.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 302,80 грн. Таким чином, заявником сплачено на 60,56 грн більше судового збору, ніж встановлено законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.
У зв`язку із відсутністю клопотання про повернення переплаченої суми, питання про повернення заявнику 60,76 грн судом не вирішується.
Відповідно до статті 129 ГПК України сплачені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 242,24 грн підлягають стягненню з боржника.
Керуючись статтями 147, 148, 154, 155, 159 ГПК України
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 ГПК України).
3. Відповідно до частини першої - другої статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має відповідати встановленим частинами другою п`ятою статті 157 ГПК України вимогам.
6. Відповідно до частини першої статті 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
6. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя ОлегВИНОГРАДСЬКИЙ
Дата набрання судовим наказом законної сили ___________________________.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання - протягом трьох років.
Дата видачі судового наказу стягувачу __________________________________.
У відповідності до приписів частини третьої статті 154 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому Розділом ІІ цього Кодексу .