ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/923/25

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши матеріали справи

За позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд»

про стягнення 292 999, 00 грн

Учасники судового процесу:

від позивача: Прохоров Є.І.;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» про стягнення 292 999, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у визначений законом строк не сплатив штраф, який накладено на нього рішенням Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 292 999, 00 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/923/25. Надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Призначено підготовче засідання у справі на 24.04.2025.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до відомостей про наявність зареєстрованого «Електронного» кабінету ЄСІТС, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» як станом на дату відкриття провадження у справі, так і станом на дату розгляду даної справи не має зареєстрованого «Електронного кабінету» в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Згідно з ч. 4 ст. 89 ЦК України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням того, що у відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі «Електронного суду» ЄСІТС, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.03.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу-місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Чумацька, буд. 17, м. Бориспіль, Київська обл., 08301.

Зазначене поштове відправлення було вручено відповідачу 07.04.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 256.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Відтак, в силу положення п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення поштового конверту, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.03.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З урахуванням зазначеного вище, Господарський суд Київської області зазначає, що судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи судом, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву.

24.04.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по справі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явися, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 911/923/25 на 22.05.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

З метою повідомлення відповідача про дату та час наступного підготовчого засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 24.04.2025 та направлено останню відповідачу на його адресу-місцезнаходження.

22.05.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по справі. Представник відповідача у підготовче засідання повторно не з`явися, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Судом з`ясовано думку представника позивача щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; представник позивача не заперечував.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.05.2025 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/923/25 до судового розгляду по суті на 19.06.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

З метою повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи по суті, судом складено ухвалу-повідомлення від 22.05.2025 та направлено останню відповідачу на його адресу-місцезнаходження.

19.06.2025 в судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» відповідача визнано винним у вчинені порушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю, за які на відповідача накладено штраф у загальному розмірі 292 999, 00 грн. Проте відповідач, всупереч приписам ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не сплатив в добровільному порядку штраф, накладений зазначеним рішенням, у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача 292 999, 00 грн пені за період прострочення з 20.11.2024 до 28.02.2025.

19.06.2025 в судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, про розгляд справи судом був повідомлений належним чином.

Наразі суд зазначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ст. 178 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

В судовому засіданні 19.06.2025 судом на стадії ухвалення судового рішення оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 Антимонопольним комітетом України (далі позивач) було прийнято рішення № 241-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 145-26.13/101-23, яким:

1. Визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Атисбуд» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43988844) (далі відповідач) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України, передбачене пунктом 1 статті 50 «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджений дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: «Послуги з поточного ремонту резервних та основних електричних мереж та обладнання в будівлі Комунального некомерційного підприємства «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: по вул. Котляревського, 1 у м. Бориспіль, Київська область», проведених Комунальним некомерційним підприємством «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» відповідно до оголошення UA-2022-10-12-009361-a.

3. За правопорушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43988844) штраф у розмірі 25 362, 00 грн.

4. Визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Атисбуд» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43988844) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України, передбачене пунктом 1 статті 50 «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджений дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: «Послуги з поточного ремонту та облаштування споруд цивільного захисту інфекційного відділення Комунального некомерційного підприємства «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: по вул. Котляревського, 1 у м. Бориспіль, Київська область», проведених Комунальним некомерційним підприємством 23 «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» відповідно до оголошення UA-2022-10-18-004231-a.

6. За правопорушення, зазначене в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43988844) штраф у розмірі 267 637, 00 грн.

Відповідно до змісту резолютивної частини рішення № 241-р від 25.07.2024, штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення. Відповідно до ч. 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу. Рішення може бути оскаржене до Господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Отже, рішенням Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» накладено штраф у загальному розмірі 292 999, 00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пп. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: - розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; - приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; - перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; - при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з приписами ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2024 Антимонопольний комітет України направив відповідачу копію рішення № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 разом з супровідним листом Комітету № 145-26.13/03-7761е від 12.08.2024 на юридичну адресу ТОВ «Мед Фарм Буд» відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Чумацька, буд. 17, м. Бориспіль, Київська обл., 08301. Листом повідомлено відповідача про строк, встановлений ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», для оплати штрафу, а також обов`язок відповідача протягом 5 днів з дня сплати штрафу надіслати Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідач отримав рішення № 241-р від 25.07.2024 разом з супровідним листом Комітету № 145-26.13/03-7761е від 12.08.2024 19.09.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 010. Відповідач вказану обставину не заперечив та не спростував.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.

Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але, коли в цей строк необхідно було вчинити дію в Антимонопольному комітеті України чи його територіальному відділенні, строк закінчується в момент закінчення робочого дня.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення необхідні документи здано на пошту. У разі неотримання документів Антимонопольним комітетом України чи його територіальним відділенням відповідна особа надає належні докази на підтвердження факту направлення таких документів поштою.

Отже, враховуючи приписи ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції та дату отримання відповідачем рішення Антимонопольного комітету України (19.09.2024), останнім днем сплати відповідачем штрафів, накладених рішенням № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23, є 19.11.2024.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Крім того, позивачем в резолютивній частині рішення № 241-р від 25.07.2024 повідомлено осіб, на яких накладено штраф, що рішення може бути оскаржене до Господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Судом встановлено, що відповідач не скористався своїм правом та не оскаржував рішення Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 до господарського суду. Протилежного суду не доведено, доказів оскарження зазначеного рішення до суду не надано.

Доказів проведення перевірки чи перегляду рішення № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи обставину того, що рішення № 241-р від 25.07.2024 не оскаржене відповідачем, суд дійшов висновку, що рішення Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 є законним та, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем штрафів в загальній сумі 292 999, 00 грн в дохід загального фонду Державного бюджету України у визначений рішенням Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 та антимонопольним законодавством України строк. Протилежного суду не доведено, доказів сплати штрафу в добровільному порядку до суду не надано.

Відповідно до ч. 8 та 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі якщо протягом строку, встановленого абз. 1 ч. 3 цієї статті, рішення органу Комітету не виконується, Голова Комітету видає наказ про примусове виконання рішення органу Комітету, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Наказ Голови Комітету про примусове виконання рішення органу Комітету, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Як зазначив позивач, Антимонопольним комітетом України видано наказ про стягнення з відповідача штрафів, визначених рішенням № 241-р від 25.07.2024, у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Проте, як зазначив позивач та не спростовано відповідачем шляхом подання до суду відповідних доказів, станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом Антимонопольний комітет України не отримував від ТОВ «Мед Фарм Буд», а також від органів Державної виконавчої служби документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням № 241-р від 25.07.2024.

Відповідно до частини 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Проте, як було встановлено судом вище, рішення Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 відповідачем в судовому порядку не оскаржувалась. Обставин перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції судом також не встановлено. Відтак, зупинення нарахування пені за порушення строків оплати штрафу, згідно чинного законодавства, не відбувалося.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача 292 999, 00 грн пені, позивач визначив, що розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного рішенням № 241-р від 25.07.2024, обчислюється наступним чином.

Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу за період з 20.11.2024 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного рішенням № 241-р) до 28.02.2025 включно (день до якого розраховано пеню).

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 101 день.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає 4 394, 99 грн (292 999, 00 грн х 1,5 %, де 292 999, 00 грн штраф, накладений рішенням № 241-р; 1,5 % відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 101 день прострочення сплати штрафу сума пені становить 443 893, 99 грн (101 день х 4 394, 99 грн).

Згідно з абз. 3 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач, керуючись ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за прострочення строків оплати штрафів, визначених рішенням Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23, нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 292 999, 00 грн, що не перевищує загальний розмір штрафів, накладених на відповідача вказаним рішенням.

Враховуючи наведене вище, оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір пені відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», викладені обставини у їх сукупності свідчать про законність і обґрунтованість позовних вимог позивача до відповідача про стягнення пені в розмірі 292 999, 00 грн.

Станом на дату звернення позивачем до суду із даною позовною заявою, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем пені в розмірі 292 999, 00 грн в дохід Державного бюджету України. Протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Частиною 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, зважаючи на встановлені факти, чинність і обов`язковість рішення Антимонопольного комітету України № 241-р від 25.07.2024 у справі № 145-26.13/101-23 на момент розгляду даної справи, з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів сплати відповідачем штрафів в загальній сумі 292 999, 00 грн в дохід загального фонду Державного бюджету України у визначений рішенням та антимонопольним законодавством України строк, а також враховуючи, що відповідач належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення нарахованої пені в сумі 292 999, 00 грн підлягають задоволенню повністю.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 515, 99 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» (місцезнаходження: вул. Чумацька, буд. 17, м. Бориспіль, Київська обл., 08301; ) пеню у розмірі 292 999, 00 грн та зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед Фарм Буд» (місцезнаходження: вул. Чумацька, буд. 17, м. Бориспіль, Київська обл., 08301; ) на користь Антимонопольного комітету України (місцезнаходження: вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035; ) 3 515, 99 грн судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 23.06.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко