ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"19" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/486/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання: Задорожному А.О.
за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з?явився;
розглянувши заяву ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" (вх.№2-883/25 від 12.06.2025) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/486/25,
про стягнення 719 825,24 грн.,
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки MD_32314292/2024 від 23.04.2024 в частині оплати вартості поставленого позивачем товару, а саме хімічної продукції, в тому числі, мінеральні добрива за видатковою накладною №8265 та видатковою накладною №2626 від 20.06.2024.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.06.2025 (повне рішення складено позов 16.06.2025) по даній справі позов задоволено частково, з ТОВ "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" на користь ТОВ "АДАМА Україна" стягнуто основний борг у розмірі 465 504,06 грн., пеню в розмірі 2 0000,00 грн., 3 % річних у розмірі 6681,18 грн., відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 33 405,90 грн., штраф у розмірі 20 000,00 грн., різницю в ціні товару в розмірі 10 936,92 грн. а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 8637,91 грн., в решті позову відмовлено.

12.06.2025 до суду від ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" надійшла заява (вх.№2-883/25) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу.

Ухвалою суду від 12.06.2025 заяву ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" (вх.№2-883/25 від 12.06.2025) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/486/25 прийнято до провадження, розгляд заяви призначено в засіданні суду на 19.06.2025 о 16:00.

У судовому засіданні 19.06.2025, судом підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове рішення та відкладено складення повного додаткового рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши заяву ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" (вх.№2-883/25 від 12.06.2025) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/486/25, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на таке:

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу, згідно з яким розмір таких витрат попередньо складав 5000,00 грн., вказану суму позивач просив стягнути з відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, 16.02.2023 ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та Адвокат Козачок Іван Петрович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП №002654 від 14.07.2020, видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 14.07.2020 №14) уклали Договір про надання правової (правничої) допомоги №1 (далі Договір).

Так, за п. 2.2. Договору, Адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правничої допомоги:

- захист інтересів Клієнта з усіх без обмеження питань з усіма без виключення повноваження- ми, визначеними нормами матеріального і процесуального права, зокрема КПК України, КУпАП України, ЦПК України, ГПК України, КАС України, КУЗПБ та іншими законами та підзаконними актами;

- заявляти клопотання, визначені процесуальними кодексами України, на власний розсуд на будь-якій стадії процесу;

- знайомитися з матеріалами справи/кримінального провадження, робити з них витяги;

- знімати копії з документів, долучених до справи;

- одержувати копії рішень, ухвал, постанов;

- брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

- заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

- знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності та неповноти;

- збирати інформацію щодо Клієнта та/або обстави справи за участю Клієнта, в тому числі з використанням адвокатських запитів;

- прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржу вати рішення і ухвали суду, подавати від імені Клієнта заяви, у тому числі позовні, отримувати необхідні довідки, документи, вести від його імені справи у всіх державних установах, кооперативних, громадських, приватних організаціях, а також цивільні та кримінальні справи у всіх судових установах з усіма правами, які надані законом свідку, підозрюваному, обвинуваченому, позивачу, відповідачу та третій особі, у тому числі з правом визнання або відмови повністю або частково від позовних вимог, збільшення чи зменшення позовних вимог, зміни предмета позову, укладання мирової угоди, залишення позову без розгляду, оскарження рішення, постанови, ухвали суду, а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з виконанням даного договору, в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України, брати участь під час обшуку в інтересах Клієнта та інше.

За пунктом 3 Договору, Клієнт як особа, права і свободи якої захищає Адвокат, або яка звернулася за захистом інтересів родичів та близьких осіб, або яким Адвокат безпосередньо надає правову допомогу в інших формах, передбачених законом, зобов`язується:

- своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених договором, у т.ч. документами у потрібній кількості примірників;

- сплатити Адвокату кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням угоди (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, переклад та оплата послуг нотаріуса при посвідченні оригіналів і копій документів, оплата телефонних розмов та інші необхідні витрати по справі),

- своєчасно і у повному обсязі сплатити гонорар Адвоката (основний та/або додатковий), погоджений Сторонами.

Відповідно до п.4.1 -4.2. Договору, отримання винагороди Адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гоноpapy.

При визначенні розміру гонорару враховується:

- обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення;

- ступінь складності правових питань, що стосуються доручення;

- вірогідність того, що прийняття доручення Клієнта перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання;

- необхідність виїзду у відрядження;

- важливість доручення з точки зору інтересів Клієнта;

- особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення.

Згідно з п. 6.1. Договору, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту фактичного виконання доручення.

Також 06.02.2025 між сторонами укладено Додаток до Договору, за яким, Адвокат надає Клієнту юридичні послуги такого змісту:

Юридичний супровід стягнення заборгованості та/або штрафних санкцій та/або процентів з ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ", (надалі Боржник) за спірним правочином договір поставки MD_32314292/2024 від 23.04.2024 року, укладений між Боржником та Клієнтом (надалі Спірний правочин) у суді першої інстанції.

Під юридичним супроводом Сторони розуміють юридичні послуги, що включають в себе в тому числі, але не обмежуючись:

- ознайомлення з документами, на підставі яких виникла заборгованість Боржника перед Клієнтом;

- підготовка претензії та/або вимоги до Боржника у випадку необхідності, підготовка позовної заяви, розрахунку сум, належних до стягнення з Боржника;

- представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції,

- участь у судових засіданнях у справі, в т.ч. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів;

- аналіз документів по суті справи (відзив, заперечення) та процесуальних документів Боржника у випадку їх подання останнім,

- підготовка та подання заяв по суті справи (відповідь на відзив) у випадку необхідності; підготовка та подання заяві клопотань у випадку необхідності.

Пунктом 1.2. Додатку до Договору, сторони визначили, що гонорар Адвоката за послуги, визначені у Додатку, становить 5000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Додатку до Договору, Клієнт оплачує Гонорар, визначений Додатком, виключно у випадку досягнення мети юридичного супроводу.

Під «метою юридичного супроводу» Сторони розуміють прийняття судового рішення про стягнення з Боржника щонайменше основної заборгованості (повернення розміру сплаченої попередньої оплати, сплата вартості поставленого товару, сплата розміру безумовного зобов`язання тощо) за Спірним правочином.

Згідно з п. 1.4. Додатку до Договору, Клієнт оплачує Гонорар впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням суду, за яким досягнуто мету юридичного супроводу.

06.06.2025 ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та Адвокат Козачок Іван Петрович уклали Акт наданих послуг, яким підтвердили надання Адвокатом Клієнту наступних послуг згідно Додатку від 06.02.2025 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №1 від 16.02.2023:

- ознайомлення зі Спірним правочином (договір поставки MD_32314292/2024 від 23.04.2024 року, укладений між Боржником та Клієнтом), стороною якого є ТОВ "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ", (надалі Боржник), первинними документами на виконання Спірного правочину, на підставі яких виникла заборгованість Боржника перед Клієнтом; складення претензії за Спірним правочином та розрахунків штрафних санкцій до неї;

- складення, підписання та направлення до Господарського суду Одеської області позовної заяви про стягнення коштів (основного боргу), процентів та штрафних санкцій, а також складення, підписання та подання розрахунків розміру основної заборгованості та штрафних санкцій до позовної заяви;

- складення, підписання та направлення до Господарського суду Одеської області клопотання про участь у судових засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів;

- участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів;

- складення, підписання та направлення до Господарського суду Одеської області документів по суті справи;

- розгляд документів по суті справи, які надходили від Боржника.

Сторони в Акті від 06.06.2025 визначили, що за результатами розгляду справи Господарський суд Одеської області виніс рішення у справі 916/486/25, яким позовні вимоги були задоволені частково. Враховуючи вказане, мета юридичного супроводу була досягнута.

Пунктом 3,4,5 Акту, сторони визначили, що гонорар Адвоката за послуги, надані згідно Додатку до договору про надання правової (правничої) становить 5000,00 грн. та підтвердили, що послуги надані в повному та належному обсязі, якісно та вчасно.

Клієнт не має жодних претензій або зауважень щодо отриманих послуг з цим Актом.

При визначенні розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають керуватися встановленим у самому договорі розмірі та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

У постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 об`єднана палата КГС ВС, зробила такий висновок: "...втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України."

Враховуючи викладене, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, співмірності зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), зважаючи на конкретні обставини справи, а також керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд вважає що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу (5000,00 грн) є співмірним розміром оплати для наданої представником позивача правової допомоги, а також обґрунтованим та таким, що на переконання суду, у даній конкретній справі цілком відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст.123, 126, 129, 221, 232, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Заяву ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" (вх.№2-883/25 від 12.06.2025) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/486/25 задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" (68100, Одеська обл., Татарбунарський р-н, місто Татарбунари, вул. Князєва, буд. 8, кв. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. №4А/41; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000/п`ять тисяч/грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України

Повне додаткове рішення складено 19.06.2025 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська