РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2025Справа № 910/15525/24

За позовомПриватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
доОбслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Приладобудівник-3"
простягнення 309848,62 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаГерасименко І.В.
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Приладобудівник-3" 309848,62 грн, з яких: 262129,42 грн заборгованості за надані послуги, пеню на суму 5019,54 грн, 10601,50 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 5885,22 грн, 26212,94 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором №01768/4-08 на послуги водопостачання та водовідведення від 05.02.2003 в частині оплати послуг позивача за період з 01.08.2022 по 31.03.2024 у встановлений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2024 відкрито провадження у справі №910/15525/24; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 30.01.2025; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

Підготовче засідання 30.01.2025 відкладено на 12.02.2025, про що відповідача повідомлено відповідною ухвалою суду.

У підготовчому засіданні 12.02.2025 суд зобов`язав позивача надати довідку про актуальний стан заборгованості та відклав підготовче засідання на 27.03.2025, про що відповідача повідомлено відповідною ухвалою суду.

18.03.2025 від позивача на виконання вимог суду надійшла довідка про актуальний стан заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 22.05.2025 заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання 22.05.2025 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов відповідач не надав.

У судовому засіданні 22.05.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.02.2003 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", в подальшому перейменованим на Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", змінено тип на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Житлово - будівельним кооперативом "Приладобудівник-3", в подальшому перейменованим на Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Приладобудівник-3" (абонент) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №01768/4-08 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов`язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65 (п.1.1).

Пунктами 2.1, 2.2 договору визначено, що постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 "Вода питна" та приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин, а абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством, у разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новим тарифом з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору.

Згідно з п.3.1 договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника та інших способів визначення об`ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п.21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України (п.3.3).

Відповідно до п.3.4 договору абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п`ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов`язаний у п`ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом (п.3.5).

У п.4.1 договору сторонами визначено, що за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від несплаченої суми.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п.7.1).

Як стверджує позивач, договір у встановленому порядку не припинено, не визнано недійсним, не розірвано, а отже він дійсний, укладений належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

У поданій позовній заяві позивач зазначає, що абонент про незгоду щодо кількості або вартості отриманих з 01.08.2022 по 31.03.2024 послуг не повідомляв, свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки не направляв, а тому, в силу положень п.2.3 та п.3.5 договору, кількість та вартість наданих позивачем з 01.08.2022 по 31.03.2024 послуг з водопостачання та водовідведення вважаються прийнятими абонентом та підлягають оплаті.

Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо здійснення оплати, позивач просить суд стягнути 3% річних, інфляційні втрати, пеню та штраф.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" у відповідній редакції.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Положеннями ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав, а відповідач прийняв послуги з водопостачання та водовідведення у період з 01.08.2022 по 31.03.2024 на суму 264153,69 грн, що підтверджується актами обстеження та зняття показань з вузла обліку та контрольного зняття показників водолічильника, довідками АТ "Комінбанк" з додатками, що підтверджують направлення до банківської установи відповідача розрахункових документів, реєстром надходження грошових коштів, який підтверджує часткову оплату; розрахунками (основні нарахування, перерахунки) обсягів спожитих послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, водовідведення атмосферних опадів та додаткових послуг та об`єктів споживача.

Як вже зазначалось судом, відповідно до умов п.3.4 договору абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п`ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

На виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем у спірний період було виставлено відповідні платіжні документи до банківських установ відповідача, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства "Комерційний індустріальний банк" №95/2739 від 25.04.2024.

Статтею 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання;.

Оскільки предметом спірного договору є надання позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідачу, то сторони, разом з умовами договору також зобов`язані виконувати і вимоги спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини особи, що надає послуги з водовідведення та особи, що користується послугами з водовідведення.

Отже, беручи до уваги умови укладеного між сторонами договору та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку щодо наявності обов`язку відповідача по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення, які надані позивачем.

Наявними в матеріалах справи документами, підтверджується надання позивачем послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2022 по 31.03.2024 на суму 264153,69 грн.

При цьому, до моменту звернення позивача з відповідним позовом до суду в рахунок погашення заборгованості за спірний період зараховано 2024,27 грн (з урахуванням перерахунків), у зв`язку з чим відповідна заборгованість складала 262129,42 грн.

За таких обставин, враховуючи несплату відповідачем основного боргу за договором у загальному розмірі 262129,42 грн, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

В той же час, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивачем заявлено до стягнення пеню на суму 5019,54 грн за період прострочення з 29.10.2023 по 31.03.2024, 10601,50 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 5885,22 грн за загальний період прострочення з 29.08.2022 по 31.03.2024 та 26212,94 грн штрафу

Судом встановлено, що відповідач у встановлений п.3.4 договору строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому такі дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг за договором, то вимоги позивача про стягнення з 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який долучений позивачем до позовної заяви, дійшов висновку, що він є арифметично вірним, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних на суму 5885,22 грн та інфляційні втрати на суму 10601,50 грн, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу та пені, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, який долучений позивачем до позовної заяви, дійшов висновку, що він є арифметично вірним, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня на суму 5019,54 грн, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як вже вказувалось судом, у п.4.1 договору сторонами визначено, що за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від несплаченої суми.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв`язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст.61 Конституції України і відповідає встановленій ст.627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Однак, за висновками суду, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу на суму 26212,94 грн не підлягають задоволенню, внаслідок того, що позивачем не доведено суду, а судом, в свою чергу, не встановлено факту безпідставної відмови абонента від оплати наданих послуг.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Приладобудівник-3".

З урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням коефіцієнту 0,8.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Приладобудівник-3" (03194, м. Київ, проспект Леся Курбаса, 9-Ж, ідентифікаційний код 22885499) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) 262129 (двісті шістдесят дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн 42 коп. заборгованості за надані послуги, пеню на суму 5019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) грн 54 коп., 10601 (десять тисяч шістсот одна) грн 50 коп. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 5885 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 3403 (три тисячі чотириста три) грн 63 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.06.2025

Суддя Ю.М.Смирнова