ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1041/23

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/1041/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

про стягнення 21 270 748, 91 грн.

за участю представників:

від позивача: Оніщук В.М.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №ТОВВИХ-23-4121 від 03.04.2023 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про стягнення основної заборгованості в розмірі 1 166 212,87 грн., 3% річних в розмірі 50 062,60 грн., пені в розмірі 108 935,65 грн., та інфляційних витрат в розмірі 353 531,72 грн., що разом складає 1 678 742,84 грн. за перевищення замовленої (договірної) потужності за договором № від 04.02.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 19.04.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

08.05.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.06.2023 о 14:00.

30.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- на умовах договору замовник послуг набуває право дозволеної потужності, яке вимірюється в кіловат годинах (одиниці енергії за одиницю часу), а не в кубічних метрах;

- розрахунок позовних вимог є неправильним. Для визначення величини перевищення дозволеної потужності, за наявності перевищення, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу», підлягає врахуванню обсяг газу, виражений в одиницях енергії за одиницю часу, а не обсяг газу в кубічних метрах;

- в розрахунку вимог плати за перевищення потужності позивач посилається на затверджений постановою НКРЕКП тариф 124, 16 грн. без ПДВ. Однак, додатком 2 до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 встановлено тарифи на послуги транспортування природного газу для ТОВ «Оператор газотранспортної системи», а не розмір плати за право дозволеної потужності чи розмір фінансової санкції за її перевищення. Право дозволеної потужності не є послугою транспортування газу;

- в договорі, який є регулятором відносин, також відсутні будь-які погоджені сторонами умови щодо розміру фінансових санкцій, які підлягають застосуванню у разі порушення умов користування правом доступу. Неузгодження сторонами у договорі розміру фінансових санкцій виключає їх застосування;

- надання замовнику послуг транспортування газу і передача замовнику права користування потужністю газотранспортної системи за своєю правовою природою є різними правовідносинами;

- надання послуг транспортування газу і передача права користування потужністю можуть відбуватися одночасно і мають різний зміст. Послуги підлягають оплаті виключно в разі їх фактичного надання в той час, як передача права не ставить його оплату в залежність від фактичного користування правом;

- на умовах договору АТ «Київоблгаз» газ для транспортування на точках входу не подавало і на точках виходу газ на умовах договору не приймало;

- до позову не долучено доказів подачі газу на точках входу і його приймання в точках виходу на умовах договору. З цих підстав АТ «Київоблгаз» стверджує, що у спірний період договір сторонами не виконувався. З умов договору, який не виконувався, грошові зобов`язання виникати не можуть;

- у спірний період між сторонами мали місце правовідносини, які були врегульовані Технічною угодою про умови приймання-передачі природного газу №04S810-2465-20/ від 31.01.2020;

- обставини відсутності передачі газу Оператором на точках виходу на умовах Договору транспортування природного газу, виключають саму можливість користування АТ «Київоблгаз» потужністю точок виходу;

- позивач безпідставно посилається на обставини відбору АТ «Київоблгаз» газу на точках виходу в межах укладеного між сторонами Договору;

- на точках виходу АТ «Київоблгаз» приймало від Оператора газ на умовах Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу №04S810-2465-20/ від 31.01.2020, а не договору про надання послуг транспортування;

- весь газ на ГРС закачувався Оператором ГТС у розподільні газопроводи, а не відбирався АТ «Київоблгаз». Тобто, на точках виходу Оператор у розподільні газопроводи закачував газ постачальників у правовідносинах, які не регулюються умовами договору, укладеного з АТ «Київоблгаз»;

- звіт про використання потужності газорозподільної системи не містить відомостей про використання потужностей газотранспортної системи;

- використання потужності газорозподільної системи пов?язане з розподілом газу постачальників їхнім споживачам, а не передачею газу, який на праві власності належав АТ «Київоблгаз», на точках виходу з газотранспортної системи після його транспортування на умовах договору транспортування газу;

- відповідальність за перевищення дозволеної потужності несуть саме ті замовники, яким на праві власності належали передані на точках виходу обсяги газу;

- надані позивачем акти приймання-передачі газу складені на виконання умов Технічної угоди, а не договору транспортування газу. Зміст цих актів у сукупності з наданими розрахунками обсягу перевищення потужності підтверджує, що за цими актами передавався газ постачальників, а не АТ «Київоблгаз»;

- у газотранспортній системі у спірний період газу, який був для транспортування переданий АТ «Київоблгаз» на точках входу, не було. Тому весь переданий на точках виходу газ належав постачальникам і був закачаний Оператором ГТС у розподільні газопроводи, а не відібраний АТ «Київоблгаз»;

- потужність точок виходу на весь обсяг переданого газу була використана постачальниками, а не АТ «Київоблгаз»;

- при відкритті файлів неможливо встановити жодні обставини, на які посилається позивач;

- позивач безпідставно вважає, що сума боргу підтверджується актами звірки розрахунків, водночас, такі акти не можуть підтверджувати визнання заборгованості АТ «Київоблгаз» з тих підстав, що вони підписані особою, яка на визнання боргу не уповноважена ні статутом, ні довіреністю. Акти звірки підтверджують тільки тотожність здійснених записів у бухгалтерському обліку сторін, які оспорюються АТ «Київоблгаз» у цій справі;

- додатки 1 та 2 до договору транспортування газу між сторонами не укладалися саме з тієї причини, що АТ «Київоблгаз», як Оператору ГРМ, для здійснення ліценційної діяльності не потрібна замовлена потужність (ні річна, ні місячна, ні на період газової доби).

Ухвалою суду від 07.06.2023 виправлено описку в пункті 3 резолютивної частини ухвали суду від 15.05.2023 та постановлено викласти в наступній редакції "Підготовче засідання призначити на 22.06.2023 о 13:45.".

12.06.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

19.06.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання заперечень на відповідь на відзив. Вказане клопотання підписано електронним цифровим підписом.

У судовому засіданні 22.06.2023 судом оголошено перерву до 13.07.2023 о 14:00.

05.07.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які підписані електронним цифровим підписом.

05.07.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке підписано електронним цифровим підписом.

05.07.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі комплексної судової експертизи, яке підписано електронним цифровим підписом.

05.07.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, яке підписано електронним цифровим підписом.

12.07.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, які підписано електронним цифровим підписом.

12.07.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення щодо клопотання відповідача про зобов`язання надати відповіді на запитання, що міститься в запереченнях на відповідь на відзив. Вказані заперечення підписано електронним цифровим підписом.

13.07.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке підписано електронним цифровим підписом.

Ухвалою суду від 13.07.2023 відкладено підготовче засідання на 03.08.2023 о 14:40.

Ухвалою суду від 03.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1041/23 та відкладено підготовче засідання на 07.09.2023 о 16:00.

05.08.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів, які підписано електронним цифровим підписом.

05.09.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення у справі комплексної судової експертизи, які підписано електронним цифровим підписом.

07.09.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 07.09.2023 судом відкладено розгляд справи на 05.10.2023 о 16:30.

04.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.10.2023 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання на 26.10.2023 о 17:00.

Відтак, судом розглядаються позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.09.2023 та має місце нова ціна позову, заявлена позивачем, а саме 21270748, 91 грн.

Також, у судовому засіданні 05.10.2023 суд, у порядку частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та ухвалу про залишення клопотання відповідача про витребування доказів без задоволення.

Під час розгляду вказаного вище клопотання про витребування доказів суд виходив з наступного.

У клопотанні відповідача про витребування доказів останній просить суд витребувати у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» таке:

- надати належним чином завірені копії документів (паперові/електронні) на підтвердження замовлення АТ «Київоблгаз» доступу до потужності точок входу та точок виходу газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України» (періоди - річний 2021, квартальний - 2, 3, 4 квартали 2021; місячний - квітень, вересень, жовтень, грудень 2021; на добу наперед, протягом доби - в розрізі кожної доби за газові місяці квітень, вересень, жовтень, грудень 2021);

- надати належним чином завірені копії документів (паперові/електронні) на підтвердження подання АТ «Київоблгаз» номінацій на точки входу та точки виходу до/з газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України» в розрізі кожної газової доби квітня, вересня, жовтня, грудня 2021;

- надати документальне підтвердження отримання природного газу, що належить замовнику послуг транспортування АТ «Київоблгаз», в точці входу та документальне підтвердження передачі природного газу, що йому належить, в точці виходу за кожну газову добу квітня, вересня, жовтня, грудня 2021 року;

- надати належним чином завірену копію документу про здійснення ТОВ «Оператор ГТС України» остаточної алокації подач та відборів замовника послуг транспортування АТ «Київоблгаз» у квітні, вересні, жовтні та грудні 2021 року;

- надати належним чином завірені копії документів (паперові/електронні) на підтвердження вжиття ТОВ «Оператор ГТС України» щодо АТ «Київоблгаз» заходів з припинення, обмеження та відновлення транспортування природного газу, передбачені п.п.2, п.2 глави І розділу Х Кодексу ГТС, у квітні, вересні, жовтні та грудні 2021 року;

- надати належним чином завірені копії документів, якими підтверджується кількість наявного на праві власності у ТОВ «Оператор ГТС України» станом на кожну газову добу у квітні, вересні, жовні та грудні 2021 року природного газу, що використовувався протягом кожної газової доби газових місяців квітня, вересня, жовтня, грудня 2021 року для забезпечення обов?язку з балансування газотранспортної системи/здійснення врегулювання щодобових небалансів;

- згідно п. 8.4 Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № передбачено формулу за якою розраховується додаткова плата за перевищення договірних потужностей, просимо надати інформацію з копіями підтверджуючих документів (паперові/електронні) про складові та у якому розмірі застосовані в розрахунку додаткової плати за перевищення договірних потужностей за квітень, вересень, жовтень та грудень 2021 року згідно формули. Надати докази направлення АТ «Оператор ГТС України» на адресу АІ «Київоблгаз» розрахунок додаткової плати за перевищення договірних потужностей за квітень, вересень, жовтень та грудень 2021 року.

Частиною 1 ст. 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно пунктів 2, 4, 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Дослідивши клопотання відповідача про витребування доказів, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з підстав заявлених у ньому.

Під час розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд виходив з наступного. У вказаному клопотанні відповідач просив суд зупинити провадження у справі №911/1041/23 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №918/686/21 у подібних правовідносинах.

Подане клопотання про зупинення провадження у справі мотивовано тим, що зазначені справи є взаємопов`язаними, а тому вирішення спору у справі №918/686/21 матиме безпосередній вплив на розгляд справи №911/1041/23, у зв`язку з формуванням/уточненням Об`єднаною палатою Верховного Суду відповідних правових висновків, що обов`язкові для застосування у даній справі.

Відповідно до ст. 227 ГПК України Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відтак, дослідивши подане клопотання та з`ясувавши мотиви його подання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволені, оскільки в даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, в т.ч. передбачені п. 5 ст. 227 ГПК України.

26.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про забезпечення доказів.

26.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло доповнення до відзиву (з урахуванням збільшення позовних вимог), в якому останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- сторони не погоджували обсягу розподілу договірної потужності на річний, квартальний та місячний періоди, жодного замовлення (подання заявок/номінацій) розподілу потужності АТ «Oператор ГРМ» позивачу не подавав;

- матеріали, що були додані до позовної заяви, не містять доказів того, що сторони погодили період, тип потужності, строк, на який потужність підлягала розподілу;

- додані до заяви про збільшення позовних вимог документи також не містять доказів того, що сторони погодили період, тип потужності, строк, на який потужність підлягала розподілу;

- позивачем жодними належними та допустимими доказами, доданими як до позовної заяви так і до заяви про збільшення позовних вимог, не доведено наявності фактичних дій АТ «Oператор ГРМ», які б свідчили про погодження ним істотних умов послуг розподілу потужності, як складової Договору;

- АТ «Oператор ГРМ» упродовж спірного періоду не подавав позивачу жодних номінацій (заявок) на розподіл потужності, оскільки послуг з транспортування у спірний період також не замовляв;

- між сторонами не було укладено Додаток №1 та Додаток №2 до Договору;

- потужність точок виходу на весь обсяг переданого газу була використана постачальниками, а не АТ «Оператор ГРМ».

26.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

У судовому засіданні 26.10.2023 судом було оголошено перерву до 31.10.2023 о 10:30.

Ухвалою суду від 26.10.2023 клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про забезпечення доказів від 25.10.2023 повернуто заявнику.

30.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 31.10.2023 відкладено підготовче засідання на 07.11.2023 о 14:00.

Ухвалою суду від 06.11.2023 зустрічну позовну заяву від 25.10.2021 (вх. №1520 від 26.10.2023) повернуто позивачеві за зустрічним позовом Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз".

07.11.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 07.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про забезпечення доказів у справі №911/1041/23 від 29.10.2023.

Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження у справі №911/1041/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2023 о 15:00.

У судовому засіданні 07.11.2023 суд, у порядку частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі комплексної судової експертизи, у зв`язку з наступним.

У вказаному вище клопотанні відповідач просить суд призначити у справі №911/1041/23 комплексну судову експертизу. Проведення комплексної судової експертизи позивач просить доручити експертній установі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення комплексної судової експертизи позивач просить поставити наступні питання:

- якими первинними документами підтверджується розрахунок ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» вартості послуг перевищення замовленої (договірної) потужності АТ «Київоблгаз» у квітні, вересні, жовтні та грудні 2021 року? Чи відповідають ці документи вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»?

- чи відповідає формула обрахунку перевищення замовником замовленої (договірної) потужності, яку було застосовано ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» при розрахунку перевищення замовленої (договірної) потужності АТ «Київоблгаз» у квітні, вересні, жовтні та грудні 2021 року, положенням укладеного сторонами Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 року?

- які точки входу та виходу, в тому числі віртуальні з/до газотранспортної системи було використано ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» при розрахунку вартості послуг перевищення замовленої (договірної) потужності АТ «Київоблгаз» у квітні, вересні, жовтні та грудні 2021 року?

- чи підтверджуються документально кількісні показники обсягів потужності газотранспортної системи, право користування якою було надане замовникам згідно з чинними договорами транспортування природного газу, та вільної потужності газотранспортної системи за кожну добу квітня, вересня, жовтня та грудня 2021 року; кількісні показники вільної та неномінованої потужності газотранспортної системи на добу наперед за кожну добу квітня, вересня, жовтня та грудня 2021 року?

- чи існувала в АТ «Київоблгаз» технічна можливість самостійно відбирати природний газ з газотранспортної системи (закачувати природний газ з газотранспортної системи в газорозподільні мережі) на пунктах приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, враховуючи технічне облаштування газорозподільних станцій перерахованих у додатку №3 до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 р., що знаходяться у володінні та користуванні ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»?

- в яких обсягах у квітні, вересні, жовтні та грудні 2021 року ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» закачувало природний газ в газорозподільні мережі АТ «Київоблгаз» на пунктах приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, перерахованих у додатку №3 до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 р. та хто власник такого закачаного природного газу?

- чи підтверджуються документально дії ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» по застосовуванню щодо АТ «Київоблгаз» відповідних заходів з обмеженням (припиненням) транспортування природного газу по відповідних точках входу/виходу?

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Частиною 1 статті 100 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

З вищезазначених приписів чинного законодавства вбачається, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Дослідивши підстави заявленого відповідачем клопотання про призначення комплексної судової експертизи, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що для з`ясування необхідних для вирішення даного спору обставин відсутня необхідність призначення відповідної судової експертизи.

07.12.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

07.12.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 07.12.2023 відкладено розгляд справи на 28.12.2023 о 13:45.

27.12.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №911/1041/23.

У судовому засіданні 28.12.2023 судом оголошено перерву до 23.12.2024 о 15:00.

28.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

22.01.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

22.01.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення, з урахуванням висновків Верховного Суду.

У зв`язку з оголошенням на території міста Києва повітряної тривоги, задля збереження життя та здоров`я учасників справи, судове засідання у даній справі призначене на 23.01.2024 о 15:00 не відбулось.

Ухвалою суду від 25.01.2024 призначено розгляд справи на 22.02.2024 о 14:45.

26.01.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Омега-Капітал» надійшла заява про залучення його до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

12.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення проти заяви про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача ТОВ «Омега Капітал».

Ухвалою суду від 20.02.2024 зустрічну позовну заяву від 22.01.2024 (вх. №1958 від 22.01.2024) повернуто позивачеві за зустрічним позовом Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз".

У судовому засіданні 22.02.2024 судом оголошено перерву до 07.03.2024 о 12:30.

Також, в судовому засіданні 22.02.2024 суд, у порядку частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Омега-Капітал» про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Під час розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд виходив з наступного. У вказаному клопотанні відповідач просив суд зупинити провадження у справі №911/1041/23 до набрання чинності рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/18662/23. Подане клопотання мотивовано тим, що на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення Господарським судом м. Києва по суті справи №910/18662/23 про визнання договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 недійсним.

Відповідно до ст. 227 ГПК України Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відтак, дослідивши подане клопотання та з`ясувавши мотиви його подання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволені, оскільки в даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, в т.ч. передбачені п. 5 ст. 227 ГПК України.

Під час розгляду заяви ТОВ «Омега-Капітал» про залучення останнього до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження у справі №911/1041/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2023 о 15:00.

Так, заява ТОВ «Омега-Капітал» про залучення останнього до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подана до суду з порушенням строків, передбачених приписами ч. 1 ст. 50 ГПК України.

Крім того, за результатами розгляду вказаної вище заяви суд дійшов висновку, що рішення суду у даній справі не впливатиме на права та обов`язки ТОВ «Омега-Капітал», у зв`язку з чим у задоволенні заяви про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, відповідно до вимог ст. 50 ГПК України, слід відмовити.

06.03.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 07.03.2024 зупинено провадження у справі №911/1041/23 до закінчення перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 20.02.2024 про повернення зустрічної позовної заяви в порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Київської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2024 про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 911/1041/23 - залишено без змін.

Через канцелярію 25.09.2024 від Північного апеляційного господарського суду повернулися матеріали справи № 911/1041/23.

Ухвалою суду від 08.10.2024 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 07.11.2024 о 16:00.

07.11.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій на 90%.

Ухвалою суду від 07.11.2024 відкладено розгляд справи на 05.12.2024 о 14:45.

29.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90%.

05.12.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява, в якій останній зазначає, що надасть докази витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою суду від 05.12.2024 відкладено розгляд справи на 09.01.2025 о 12:00.

За результатами розгляду судом клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про забезпечення доказів від 25.10.2023, суд дійшов висновку про наступне.

У вказаному клопотанні відповідач просить суд забезпечити докази шляхом проведення у справі №911/1041/23 комплексної судової експертизи. Зазначене клопотання відповідач мотивує тим, що у вересні 2022 року рішенням Дочірньої Компанії Газ України НАК Нафтогаз України з метою упорядкування та гармонізації газорозподільної системи України під єдиним брендом ГАЗМЕРЕЖІ було створено ТОВ Газорозподільні мережі України. Згідно Постанови КМУ №1335 від 25 листопада 2022 Про врегулювання питання використання газорозподільних систем або їх складових ТОВ Газорозподільні мережі України передано в експлуатацію державні газорозподільні мережі. ТОВ Газорозподільні мережі України покликане створити автономного та незалежного Національного оператора газорозподільної системи України з метою дотримання державницької позиції щодо розвитку та забезпечення функціональності, безперервності робіт, цілісності, стійкості об`єктів критичної інфраструктури, у тому числі постійного забезпечення споживачів послугами з розподілу природного газу.

Таким чином, відповідач вказує, що зазначені структурні зміни експлуатації та підпорядкування газорозподільної системи можуть в подальшому утруднити або унеможливити проведення відповідної експертизи, про яку йде мова у даному клопотанні.

Ухвалою суду від 26.10.2023 клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про забезпечення доказів від 25.10.2023 повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 ухвалу Господарського суду Київської області від 26.10.2023 у справі №911/1041/23 скасовано. Матеріали справи №911/1041/23 направлено до Господарського суду Київської області для продовження розгляду заяви про забезпечення доказів.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Так, відповідно до статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу.

Відповідно пункту 8 частини 2 статті 182 ГПК України питання про призначення експертизи суд вирішує у підготовчому засіданні.

Отже, питання щодо призначення експертизи за клопотанням учасника справи розглядається судом у загальному порядку в межах підготовчого провадження разом із іншими заявами учасників справи з процесуальних питань.

Поряд із цим, ГПК України передбачено особливий порядок розгляду питань щодо забезпечення доказів, який регламентовано статями 110-112 ГПК України.

Так, частина 1 статті 110 ГПК України визначає, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Одним із способів забезпечення судом доказів є призначення експертизи (ч. 2 ст. 110 ГПК України).

Слід зауважити, що на відміну від загального порядку призначення експертизи за клопотанням учасників справи, призначення експертизи в порядку забезпечення доказів застосовується судом за умови, що відповідний засіб доказування (наприклад, об`єкт експертного дослідження) може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим (ч. 1 ст.110 ГПК України).

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Втім, всупереч вищевказаним нормам, відповідач у клопотанні про забезпечення доказів від 25.10.2023 належним чином не обґрунтовав та не надав доказів на підтвердження існування обставин, які б свідчили, що у випадку термінового невжиття судом заходів забезпечення доказів (призначення комплексної судової експертизи), відповідний засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності передбачених чинним процесуальним законодавством підстав для забезпечення доказів, а тому у задоволенні клопотання відповідача про забезпечення доказів від 25.10.2023 слід відмовити.

У судове засідання 09.01.2025 з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 09.01.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи позиції сторін, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі - відповідач) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", що утворилась внаслідок невиконання відповідачем умов Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020, в частині повної та своєчасної оплати вартості додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності.

Так, 04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі Оператор, позивач) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі Замовник, відповідач) було укладено Договір транспортування природного газу № (далі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого за цим Договором Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов?язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред?являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов?язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (п. 2.2. Договору).

Пунктами 2.3., 2.5. Договору встановлено, що обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов?язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8. Договору).

Оператор має право, зокрема, стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором (п. 3.2. Договору).

Замовник зобов`язаний, зокрема, не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі, здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом та здійснити своєчасну та повну оплатуза перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 8.4. Договору замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності Замовником (суб?єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов?язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов?язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов?язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Згідно п. 11.2. Договору Оператор до п?ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов?язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора (п. 11.3. Договору).

Пунктом 13.5. Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між Сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1. Договору).

Між сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 05.12.2022 до Договору, Додаткову угоду №2 від 05.12.2022 до Договору, Додаткову угоду №3 від 05.12.2022 до Договору та Додаткову угоду №5 від 03.04.2023 до Договору.

Також, 05.12.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду №4 до Договору, в якій позивач та відповідач домовились, що підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються Замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов?язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Позивач зазначає, що згідно умов Договору, за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача, здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за квітень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 33,00000 тис.куб.м. всього на загальну суму 4 916,74 гривень;

- за вересень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 7 720, 35668 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 150 271, 39 гривень;

- за жовтень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 65, 74700 тис.куб.м. всього на загальну суму 9 795, 78 гривень;

- за грудень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 8, 24847 тис. куб.м. всього на загальну суму 1 228, 96 гривень;

- березень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 35 186, 45191 тис.куб.м. всього на загальну суму 5 242 499, 84 гривень;

- за квітень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 12 135, 79000 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 808 135, 63 гривень;

- за травень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 29, 99870 тис.куб.м. всього на загальну суму 4 469, 57 гривень;

- за червень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 1 401, 91321 тис.куб.м. всього на загальну суму 208 873, 85 гривень;

- за липень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 1 806, 24618 тис.куб.м. всього на загальну суму 269 116, 24 гривень;

- за серпень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 590, 87828 тис.куб.м. всього на загальну суму 88 036, 14 гривень;

- за вересень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 889, 51060 тис.куб.м. всього на загальну суму 132 529, 97 гривень;

- за жовтень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 9 829, 31695 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 464 489,59 гривень;

- за листопад 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 92 213, 39597 тис.куб.м. всього на загальну суму 13 739 058, 29 гривень;

- за грудень 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 33 030, 61760 тис.куб.м. всього на загальну суму 4 921 297, 78 гривень;

- за січень 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 24 130, 40144 тис.куб.м. всього на загальну суму 3 595 236, 77 гривень;

- за лютий 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 20 092, 79777 тис.куб.м. всього на загальну суму 2 993 666, 12 гривень;

- за квітень 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 10 945, 00620 тис. куб.м. всього на загальну суму 1 630 718, 36 гривень.

Позивач наголошує на тому, що відповідно до умов п. 8.4. Договору, ним було направлено відповідачу в інформаційній платформі наступні рахунки:

- рахунок №04-2021-/1000421 від 30.04.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за квітень 2021 року на загальну суму 4 916,74 гривень;

- рахунок №09-2021-/1000921 від 30.09.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за вересень 2021 року на загальну суму 1 150 271, 39 гривень;

- рахунок №10-2021-/1001021 від 31.10.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за жовтень 2021 року на загальну суму 9 795, 78 гривень;

- рахунок №12-2021-/1001221 від 31.12.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за грудень 2021 року на загальну суму 1 228, 96 гривень;

- звіти про використання замовленої потужності АТ «Київоблгаз» за газові місяці квітень, вересень, жовтень, грудень 2021;

- рахунок №03-2022-/1000322 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за березень 2022 року на загальну суму 5 242 499, 84 грн;

- рахунок №04-2022-/1000422 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за квітень 2022 року на загальну суму 1 808 135, 63 грн;

- рахунок №05-2022-/1000522 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за травень 2022 року на загальну суму 4 469, 57 грн;

- рахунок №06-2022-/1000622 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за червень 2022 року на загальну суму 208 873, 85 грн;

- рахунок №07-2022-/1000722 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за липень 2022 року на загальну суму 269 116, 24 грн;

- рахунок №08-2022-/1000822 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за серпень 2022 року на загальну суму 88 036,14 грн;

- рахунок №09-2022-/1000922 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за вересень 2022 року на загальну суму 132 529, 97 грн;

- рахунок №10-2022-/1001022 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за жовтень 2022 року на загальну суму 1 464 489, 59 грн;

- рахунок №11-2022-/1001122 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за листопад 2022 року на загальну суму 13 739 058, 29 грн;

- рахунок №12-2022-/1001222 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за грудень 2022 року на загальну суму 4 921 297, 78 грн;

- рахунок №01-2023-/1000123 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за січень 2023 року на загальну суму 3 595 236, 77 грн;

- рахунок №02-2023-/1000223 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за лютий 2023 року на загальну суму 2 993 666, 12 грн;

- рахунок №04-2023-/1000423 на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за квітень 2023 року на загальну суму 1 630 718, 36 грн.;

- звіти про використання замовленої потужності АТ «Київоблгаз» за газові місяці квітень, вересень, жовтень, грудень 2021 року (файли та реєстр файлів направлених з Інформаційної платформи позивачем долучено до матеріалів справи);

- звіти про використання замовленої потужності АТ «Київоблгаз» за газові місяці березень 2022 року - лютий 2023 року, квітень 2023 року (файли та реєстр файлів направлених з Інформаційної платформи позивачем долучено до матеріалів справи).

Позивач також вказує, що ним було направлено відповідачу Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) за спірний період.

Так, позивач наголошує на тому, що наступні Акти наданих послуг підписані відповідачем, без зауважень:

- Акт наданих послуг від 30.04.2021 №04-2021-/1000421 за газовий місяць квітень 2021 року;

- Акт наданих послуг від 30.09.2021 №09-2021-/1000921 за газовий місяць вересень 2021 року;

- Акт наданих послуг від 31.10.2021 №10-2021-/1001021 за газовий місяць жовтень 2021 року;

- Акт наданих послуг від 31.12.2021 №12-2021-/1001221 за газовий місяць грудень 2021 року;

- Акт наданих послуг від 31.03.2022 №03-2022-/1000322 за газовий місяць березень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.03.2022 №03-2022-/1000322 за газовий місяць березень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.04.2022 №04-2022-/1000422 за газовий місяць квітень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.05.2022 №05-2022-/1000522 за газовий місяць травень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 30.06.2022 №06-2022-/1000622 за газовий місяць червень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.07.2022 №07-2022-/1000722 за газовий місяць липень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.08.2022 №08-2022-/1000822 за газовий місяць серпень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 30.09.2022 №09-2022-/1000922 за газовий місяць вересень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 28.02.2023 №02-2023-/1000223 за газовий місяць лютий 2023 року;

- Акт наданих послуг від 30.04.2023 №04-2023-/1000423 за газовий місяць квітень 2023 року.

Позивач зазначає, що наступні Акти наданих послуг ним було направлено відповідачу, а останнім їх було отримано, однак, у строк визначений п. 11.3. Договору підписані екземпляри таких Актів позивачу повернуто не було:

- Акт наданих послуг від 31.10.2022 №10-2022-/1001022 за газовий місяць жовтень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 30.11.2022 №11-2022-/1001122 за газовий місяць листопад 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.12.2022 №12-2022-/1001222 за газовий місяць грудень 2022 року;

- Акт наданих послуг від 31.01.2023 №01-2023-/1000123 за газовий місяць січень 2023 року.

Докази направлення вказаних вище Актів позивачем долучено до матеріалів справи.

Позивач зазначає, що на підставі п. 11.3. Договору, а також враховуючи те, що відповідачем було сплачено заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності за період жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року, тому відповідач погодився з вказаними вище Актами наданих послуг та прийняв послуги у повному обсязі.

Однак, відповідач, у строки встановлені п. 8.4. Договору, не сплатив на користь позивача вартість перевищення договірної потужності за квітень, вересень, жовтень, грудень 2021 року на загальну суму 1 678 742, 84 грн., а також за березень 2022 року лютий 2023 року, квітень 2023 року на загальну суму 12 679 405, 00 грн.

Разом з цим позивач вказує, що відповідач сплатив вартість перевищення замовленої (договірної) потужності за період жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року, проте з порушенням строку, встановленим п. 8.4. Договору.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи докази часткової сплати відповідачем вартості перевищення замовленої (договірної) потужності, роздруківки комерційного балансу газу, акти звірки розрахунків, звіти про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків, тощо.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині своєчасної та повної оплати вартості перевищення замовленої (договірної) потужності за вказаний вище період на загальну суму 13 845 617, 87 грн. стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Разом з цим, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором позивач просить стягнути з останнього пеню у розмірі 5 243 005, 74 грн., три проценти річних у розмірі 409 128, 63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 772 996, 67 грн.

Судом надана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір транспортування природного газу, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2497.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС та Типовим договором транспортування природного газу.

За змістом ч. ч. 1 і 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/ газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 N 2497.

Пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС унормовано, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Пункт 2 р. 1. глави IV Кодексу ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Згідно з п.5 р. 1 гл. І Кодексу ГТС зазначається що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Абзац 2 пункту 1 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС визначає, що розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Відповідно до п. 15 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Пунктом 2 р. 3 гл. XV Кодексу ГТС встановлено, що оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії, зокрема, по стягненню із замовника послуг транспортування додаткової оплати за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Згідно п. 3 р. 2 глави XI Кодексу ГТС у випадку, якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.

На виконання постанови НКРЕКП від 07.07.2016 №1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення» Операторами газорозподільних систем щомісячно надається Регулятору форма звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків».

Порядок оплати обсягу перевищення договірної потужності сторони погодили в Додатковій угоді №4 від 05.12.2022 до Договору, в якій позивач та відповідач домовились, що підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються Замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов?язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Матеріали справи містять виставлені позивачем відповідачу рахунки, а також докази їх надіслання останньому.

Також, суд зазначає, що між сторонами підписано і погоджено Акти наданих послуг за період квітень 2021 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року, грудень 2021 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, лютий 2023 року та квітень 2023 року.

Акти наданих послуг за період жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року зі сторони відповідача підписано не було. Однак, матеріали справи містять докази направлення позивачем відповідачу відповідних Актів наданих послуг. При цьому, позивачем надано суду докази оплати відповідачем послуг за вказаними вище Актами.

Згідно п. 11.3. Договору замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов?язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

Матеріали справи не містять доказів мотивованої відмови відповідача від підписання вказаних вище Актів, у зв`язку з чим, з урахуванням їх сплати відповідачем, суд дійшов висновку, що вказані вище Акти відповідачем погоджено.

Таким чином, Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" прийнято надані позивачем за Договором послуги та погоджено обсяг перевищеної замовленої потужності у спірному періоді.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 19 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG зобов`язані надавати один одному інформацію, необхідну для забезпечення безпечного та економного руху природного газу між об`єктами газової інфраструктури, операторами яких вони є, на підставі нормативно-правових актів, визначених цим Законом, або відповідних договорів.

Згідно із пунктом 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища/газовидобувним підприємством/оператором газорозподільної системи/прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Пунктами 1 та 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються.

Зазначене додатково підтверджує, що здійснення відповідачем господарської діяльності з розподілу природного газу у відповідності до вимог чинного законодавства нерозривно пов`язане із укладенням договору транспортування.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Таким чином, договір транспортування природного газу за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21.

Відповідач обов`язок із здійснення оплати наданих позивачем послуг за спірний період виконав з простроченням строку та не в повному обсязі.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної нормі, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про стягнення 13 845 617, 87 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З підстав порушення строків виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення з відповідача 5 243 005, 74 грн. пені, 409 128, 63 грн. трьох процентів річних та 1 772 996, 67 грн. інфляційних втрат. Розрахунки трьох процентів річних, пені та інфляційних втрат виконано позивачем за загальний період з 01.04.2021 по 24.07.2023 на прострочену заборгованість за кожним рахунком окремо.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 13.5. Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останні здійснено арифметично вірно, та у відповідності до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення 5 243 005, 74 грн. пені, 409 128, 63 грн. трьох процентів річних та 1 772 996, 67 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача, що доступ до потужності є правом, а не послугою, суд зазначає наступне.

Системний аналіз змісту Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823, та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, свідчить, що здійснення відповідачем, як оператором газорозподільних систем, діяльності щодо розподілу природного газу можливе лише після надходження певних обсягів природного газу до/з газорозподільної системи.

Таке надходження природного газу до/з газорозподільної системи відбувається в точках виходу/входу газотранспортної системи, до яких транспортування природного газу здійснюється оператором газотранспортної системи.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, можливість здійснення відповідачем, як оператором ГРМ, діяльності з розподілу природного газу нерозривно пов`язана із транспортуванням природного газу. Тобто, здійснення господарської діяльності оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21.

Щодо доводів відповідача про неукладеність між сторонами додатків № 1, 2 до Договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.3. Договору обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженням), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Згідно з пунктом 2.7. Договору додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Згідно пункту 6.1. Договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Таким чином, підписання Додатку 1 та/або 2 є невід`ємною частиною договору лише у випадку, якщо замовник бажає отримати додатково до основних послуг ще й право використання саме гарантованої/переривчастої/з обмеженням потужності.

При цьому норми Кодексу ГТС свідчать про те, що саме замовник послуг зобов`язаний вчинити відповідні дії по замовленню гарантованої та/або переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями.

У разі якщо замовник не виявляє бажання отримати право використання зазначеного виду потужності, то отримує доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед/протягом доби.

Отже, виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 Договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби Додатки 1 та 2 до Договору не укладаються.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21, від 15.02.2023 у справі №904/7654/21.

Також, судом прийнято до уваги, що на виконання умов Договору відповідачем для отримання доступу до інформаційної платформи було надано позивачу, як оператору ГТС, повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача Інформаційної платформи разом із довіреностями на таких осіб. Також, позивачем до позовної заяви додані Акти наданих послуг, які підписані представниками позивача та відповідача без зауважень, що свідчить про погодження відповідачем з обсягами перевищення замовленої (договірної) потужності та їх вартістю. Зазначена обставина свідчить про визнання відповідачем факту отримання послуг перевищення замовленої потужності за Договором. Таким чином, відповідачем вчинено дії, які беззаперечно свідчать про виконання сторонами умов Договору, що виключає його кваліфікацію як неукладеного.

Решта доводів учасників провадження та всі подані докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаних висновків суду. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором транспортування природного газу № від 04.02.2020. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів повної та своєчасної оплати обсягу перевищення замовленої (договірної) потужності суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у справі Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

За результатами розгляду клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про зменшення штрафних санкцій на 90%, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

В обґрунтування вказаного вище клопотання відповідач зазначає наступні підстави для зменшення судом штрафних санкцій на 90%, а саме скрутний фінансовий стан боржника, що сам по собі не є надзвичайною та невідворотною обставиною, яка звільняє боржника від відповідальності, однак, приймаючи до уваги цей факт у сукупності: з зупиненням дії ліцензії з розподілу природного газу з 30.09.2023, введенням воєнного стану в державі; належністю підприємства до критичної інфраструктури і надання ним життєвоважливих послуг енергозабезпечення (послуг розподілу природного газу), а відтак виконання ним особливих завдань перед державою в умовах воєнного стану; необхідністю безперебійного функціонування газорозподільної системи, що включає постійну готовність боржника до відновлення пошкоджених виробничих потужностей та інфраструктури у разі руйнувань під час обстрілів регіону, що вказує на потребу у забезпеченні життєдіяльності підприємства з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій під час дії воєнного стану; законодавчі обмеження на стягнення заборгованості із споживачів за спожиті послуги під час дії воєнного стану; залучення потужностей підприємства на потреби ЗСУ.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

За частинами 1, 2 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

Так, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен, зокрема, об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та інше. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У той же час зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 року в справі № 904/4685/18, від 21.11.2019 року в справі № 916/553/19.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Отже, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Однак, відповідачем не надано доказів, що підтверджують зазначені обставини у поданому ним клопотанні про зменшення штрафних санкцій.

Підсумовуючи все наведене вище, дослідивши клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявність обставин, які мають істотне значення для зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2025, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій відмовити.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" задовольнити.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка Т., буд. 178, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44, ) заборгованість у розмірі 13 845 617 (тринадцять мільйонів вісімсот сорок п`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 87 коп., три проценти річних у розмірі 409 128 (чотириста дев`ять тисяч сто двадцять вісім) грн. 63 коп., пеню у розмірі 5 243 005 (п`ять мільйонів двісті сорок три тисячі п`ять) грн. 74 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 772 996 (один мільйон сімсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 319 061 (триста дев`ятнадцять тисяч шістдесят одну) грн. 23 коп., видавши наказ.

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.