У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

17 червня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/597/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши матеріали заяви від 10.06.2025

Товариства з обмеженою відповідальністю «Толк Україна», (), вул. Старо-Київська, буд.14, м. Київ, 04116

до боржника: Бойка Романа Дмитровича (РНКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області 10.06.2025 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Толк Україна» до Бойка Романа Дмитровича про видачу судового наказу на стягнення 50203,71 грн заборгованості та 242,24 грн судового збору.

Свої вимоги заявник обґрунтовує неналежним виконанням боржником умов Договору про постачання електричної енергії споживачу № 10-000385 від 25.05.2024.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення 50203,71 грн заборгованості.

Згідно зі ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу, заявник просить сягнути з боржника фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість в сумі 50203,71 грн, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов договору № 10-000385 від 28.05.2024.

Відповідно до статті 124 Конституції Країни правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи підприємці.

Отже, в силу вимог ГПК України фізична особа не може бути стороною у справі, за виключенням випадків, коли вона звертається до господарського суду як кредитор з заявою у справі про банкрутство, або є стороною у корпоративному спорі, або якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що здійснюється (або раніше здійснювалася) зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Як убачається зі змісту заяви, останню подано до Бойка Романа Дмитровича без статусу фізичної особи підприємця. Зазначений заявником правовий статус боржника у спірних правовідносинах впливає на визначення питання підвідомчості поданої на вирішення суду заяви.

Крім того, з тексту заяви та наявних в матеріалах заяви додатків вбачається, що учасником правовідносин є фізична особа Бойко Роман Дмитрович, що не підтверджує суб`єктної юрисдикції господарського суду у спірних правовідносинах.

Будь-яких доказів наявності у боржника статусу фізичної особи підприємця або доказів наявності правовідносин між заявником та боржником саме як з фізичною особою підприємцем до матеріалів заяви не додано.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відтак, ураховуючи вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Толк Україна» про видачу судового наказу про стягнення 50203,71 грн заборгованості задоволенню не підлягає.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Толк Україна» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 50203,71 грн заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.06.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, що передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко