РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2025Справа № 910/1147/25

За позовомКомпанії Robert Bosch GmbH (Роберт Бош ГмбХ)
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Европа Тек Україна» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест»
прозаборону використання торговельних марок за міжнародними реєстраціями, зобов`язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Гамкрелідзе К.Ю.;
від відповідача 1:не з`явився;
від відповідача 2:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Robert Bosch GmbH (Роберт Бош ГмбХ) (надалі - Компанія) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Европа Тек Україна» (надалі - ТОВ «Европа Тек Україна») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» (надалі - ТОВ «Інтернет Інвест») про заборону використання торговельних марок за міжнародними реєстраціями, зобов`язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Европа Тек Україна» незаконно використовуються торговельні марки позивача за міжнародними реєстраціями №265704, 675705 та 675706, у зв`язку з чим позивач просить суд заборонити їх використання та зобов`язати ТОВ «Інтернет Інвест» переделегувати доменне ім`я ukraine-bosch.com на користь Компанії Robert Bosch GmbH (Роберт Бош ГмбХ), а також стягнути з відповідача 1 моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

07.03.2025 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Інтернет Інвест» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач 2 заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині, що стосуються нього, з огляду на те що ТОВ «Інтернет Інвест» є саме реєстратором доменних імен і не несе відповідальності за використання доменних імен, зареєстрованих за його допомогою, а також за зміст будь-яких матеріалів на сайтах, що розміщені під цими іменами або серверах служби.

17.03.2025 до Господарського суду міста Києва від Компанії надійшла відповідь на відзив, в якій позивач надав додаткові пояснення по справі з урахуванням заперечень відповідача 2, викладених у відзиві на позов, підтримав позов та зазначив про вірно, на його думку, обраний спосіб захисту його порушених прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2025.

Присутній в судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті спору, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ТОВ «Інтернет Інвест» в судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи від 12.05.2025.

Представник ТОВ «Европа Тек Україна» в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не подав, про місце, дату і час проведення судових засідань повідомлявся належним чином.

Так, судом на адресу місцезнаходження відповідача 1 відправлялись копії ухвал суду у даній справі рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, проте листи повернулись на адресу суду із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом досліджено, що вказані відправлення було здійснено за офіційною адресою місцезнаходження ТОВ «Европа Тек Україна», яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем 1 поштових відправлень за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день отримання судом повідомлення про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду у даній справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач 1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись із ухвалами у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

З урахуванням викладеного, неявка представників відповідачів, належним чином повідомлених про місце, дату і час судового засідання, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті.

В судовому засіданні 04.06.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія є власником таких міжнародних реєстрацій:

- №265704, діє до 14.02.2033, на торговельну марку «Bosch», яка зареєстрована для товарів та послуг 06, 07, 08, 09, 10, 11, 12, 14, 17, 20, 21, 26 класів МКТП;

- №675705, діє до 14.12.2026, на торговельну марку «BOSCH», яка зареєстрована для товарів 07, 09, 11, 12, 20, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42 класів МКТП;

- №675706, діє до 14.12.2026, на торговельну марку, яка зареєстрована для товарів 07, 09, 11, 12, 20, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42 класів МКТП.

За твердженням позивача, ним було виявлені факти неправомірного, без дозволу і попри заборону власника, використання відповідачем 1 вказаних торговельних марок на веб-сайті https://ukraine-bosch.com та у доменному імені ukraine-bosch.com.

15.05.2024 позивачем на електронну адресу (), вказану на веб-сайті https://ukraine-bosch.com, було направлено лист №15-3/05 щодо надання підтвердження правомірності використання або щодо заборони використання торговельної марки «Bosch» та інших об`єктів права інтелектуальної власності Компанії.

24.05.2024 позивачем на електронну адресу (), вказану на веб-сайті https://ukraine-bosch.com, було направлено вимогу про припинення порушення права використання торговельної марки «Bosch» та інших об`єктів права інтелектуальної власності №21-1/05/2024/BOSCH.

28.12.2024 позивачем на адресу, вказану на веб-сайті https://ukraine-bosch.com (01014, Україна, м. Київ, вул. Миколи Соловцова, 5), було направлено повторну вимогу про припинення порушення прав інтелектуальної власності Компанії та про заборону використання торговельної марки «Bosch» №05/12-24 від 27.12.2024.

17.01.2025 позивачем відповідачу 2 направлено вимогу №06/01-25 від 16.01.2025 про припинення надання послуг реєстранту доменного імені ukraine-bosch.com.

Спір у справі виник у зв`язку з протиправним, на думку позивача, використанням відповідачем 1 торговельних марок Компанії за міжнародними реєстраціями №265704, 675705 та 675706, у зв`язку з чим позивач просить суд заборонити їх використання та зобов`язати ТОВ «Інтернет Інвест» переделегувати доменне ім`я ukraine-bosch.com на користь Компанії, а також стягнути з відповідача 1 моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн.

Відповідно до статті 420 Цивільного кодексу України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Статтею 492 Цивільного кодексу України передбачено, що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно із статтею 494 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником торгівельних марок за міжнародними реєстраціями №265704, №675705 та №675706 з поширенням захисту, зокрема, на територію України.

Частиною першою статті 4 Протоколу до Мадридської Угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 28.06.1989, який набрав чинності для України 01.06.2000, передбачено, що з дати реєстрації або внесення запису, зробленого відповідно до положень Статей 3 і 3ter, охорона знака в кожній зацікавленій договірній стороні буде такою же, якби цей знак був заявлений безпосередньо у Відомстві цієї договірної сторони.

Крім того, відповідно до ст. 37 Закону України «Про міжнародне приватне право» до правовідносин у сфері захисту прав інтелектуальної власності застосовується право держави, у якій вимагається захист цих прав.

Таким чином, на відносини, що виникають з приводу захисту та охорони прав на знаки для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями, дія яких поширюється на територію України, застосовується чинне в Україні законодавство.

Відповідно до частини першої статті 495 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

За твердженням Компанії, ТОВ «Европа Тек Україна» незаконно використовує знаки для товарів і послуг позивача за міжнародними реєстраціями №265704, 675705, 675706 у мережі Інтернет на веб-сайті https://ukraine-bosch.com та у доменному імені ukraine-bosch.com.

Так, до позову позивачем долучено звіт Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес» за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет №328/2024-ЗВ від 06.12.2024 та Висновок судового експерта Жили Богдана Володимировича за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності №271 від 08.01.2025, із змісту яких вбачається, що:

- позначення «ukraine-bosch», використане в доменному імені ukraine-bosch.com, є схожим з торговельними марками за міжнародними реєстраціями №265704 та №675705 настільки, що їх можна сплутати;

- словесне позначення BOSCH, розміщене на веб-сторінці за адресою https://ukraine-bosch.com, є схожим з торговельними марками за міжнародними реєстраціями №265704 та №675705 настільки, що їх можна сплутати;

- зображувальне позначення, розміщене на веб-сторінці за адресою https://ukraine-bosch.com, є схожим з торговельною маркою за міжнародною реєстрацією №675706 настільки, що їх можна сплутати;

- послуги з представлення на веб-сторінці за адресою https://ukraine-bosch.com з метою продажу таких товарів, як холодильники, пральні машини, сушильні машини, морозильні камери, посудомийні машини, духові шафи, варильні поверхні, мікрохвильові печі, витяжки, пилососи, кавоварки, плити, електрочайники, тостери, соковитискачі, м`ясорубки, міксери, кавомолки, кухонні комбайни, блендери, аксесуари для дрібної побутової техніки, є спорідненими з товарами 07 та 11 класів МКТП, відносно яких надано правову охорону торговельним маркам за міжнародними реєстраціями №265704, 675705, 675706.

За змістом ст. 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи висновки експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності №271 від 08.01.2025, суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи. Крім того, висновок експерта складений кваліфікованим атестованим судовим експертом Жилою Б.В., який має вищу юридичну та спеціальну освіту в галузі інтелектуальної власності, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта, з правом проведення судових експертиз, в тому числі за спеціальністю 13.6 «Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями», (Свідоцтво Міністерства юстиції України №31-22/П від 17.02.2022) та стаж експертної роботи з досліджень об`єктів інтелектуальної власності з 2000 року. У висновку зазначено, що експерт обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідачем 1, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на спростування доводів позивача стосовно використання його знаків, зокрема, висновку судового експерта з протилежними висновками щодо питань, які досліджувались у вказаному висновку.

На переконання суду, висновок експерта №271 від 08.01.2025, складений судовим експертом Жилою Б.В., є належним та допустимим доказом у спірних правовідносинах, що підтверджує використання знаків для товарів і послуг Компанії за міжнародними реєстраціями №265704, 675705, 675706 у мережі Інтернет на веб-сайті https://ukraine-bosch.com та у доменному імені ukraine-bosch.com.

Згідно із статтею 426 Цивільного кодексу України способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом.

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб.

Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закону) використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

На виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у даній справі, ТОВ «Інтернет Інвест», яке надає послуги з реєстрації доменного імені ukraine-bosch.com, листом №786 від 12.02.2025 надало інформацію про те, що реєстрантом такого доменного імені є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОПА ТЕК УКРАЇНА». , юридична адреса: 01103, м. Запоріжжя, вул. Кругова, будинок 165, адреса електронної пошти: . телефон: +38.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження надання позивачем відповідачу 1 дозволу на використання належних йому торговельних марок за міжнародними реєстраціями №265704, 675705, 675706 та визнавання ТОВ «Европа Тек Україна» офіційним продавцем відповідної продукції.

Більш того, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №757/19365/19-ц, яке набрало законної сили, ТОВ «Европа Тек Україна» зобов`язано припинити використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями №265704, 675705, 675706.

Таким чином, ТОВ «Европа Тек Україна» протиправно використовує торговельні марки Компанії за міжнародними реєстраціями №265704, 675705 та 675706. Відповідачем 1 факту протиправного використання не спростовано, доказів правомірності своїх дій не надано. Відтак вимога позивача про заборону використання відповідачу 1 знаку (знаків) для товарів і послуг є правомірною та обґрунтованою.

Щодо вимоги Компанії про зобов`язання ТОВ «Інтернет Інвест» переделегувати доменне ім`я ukraine-bosch.com на користь позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.08.2021 у справі №910/570/16, вибір способу судового захисту прав інтелектуальної власності, включаючи такі, як визнання недійсним свідоцтва (повністю або частково), припинення дій, що порушують права, відшкодування збитків тощо, здійснюється особою, якій належить право інтелектуальної власності.

Верховним судом неодноразово викладався правовий висновок (у справах №6-20цс11, 6-2цс13, 6-55цс15) щодо можливості захисту порушеного цивільного права чи інтересу і в спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

В Постанові Верхового Суду від 19.12.2018 у справі №760/4672/14-ц викладено наступні висновки: «відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки діючим законодавством України не передбачено, який саме спосіб захисту має бути застосований в справі про порушення прав інтелектуальної власності на торгівельну марку в доменних іменах, необхідно застосувати принцип найбільш справедливого та ефективного способу захисту, а тому висновки суду першої інстанції щодо переделегування доменних імен є правильними».

Процедура делегування доменних імен не врегульована чинним законодавством, проте врегульована двома іншими документами - «Регламент особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA. Версія 1.0» від 01.04.2014 та «Регламент публічного домену. Версія 3.5» від 24.01.2020 (надалі - Регламенти), яких дотримуються всі учасники правовідносин, що стосуються обігу доменних імен.

Пунктом 1 Регламенту особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA. Версія 1.0, передбачено, що не описані у цьому документі принципи та процедури взаємодії реєстратора з реєстраційною системою Реєстру публічного домену відбуваються відповідно до Регламенту публічного домену, який діє з 01.11.2013.

Пунктом 7.3.3. Регламенту публічного домену. Версія 3.5 від 24.01.2020, передбачено, що зміна інформації про доменне ім`я, зокрема, про його реєстранта, проводиться за заявкою від реєстратора доменного імені до реєстру.

Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення щодо веб-сайту https://ukraine-bosch.com №251/2024-Д від 17.12.2024, реєстратором спірного доменного імені ukraine-bosch.com є ТОВ «Інтернет інвест».

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер», що є недержавною організацією, яка здійснює адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені .UA та акредитована відповідно до міжнародних вимог у сфері обігу доменних імен на підставі договору з міжнародною організацією «Інтернет корпорація з присвоєння імен та номерів» (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers, надалі - ICANN) від 10.02.2015, було надано повноваження ТОВ «Інтернет Інвест» щодо делегування в приватне користування доменних імен юридичним та фізичним особам.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є переделегування доменного імені ukraine-bosch.com на користь Компанії, а беручи до уваги положення Регламентів, саме ТОВ «Інтернет Інвест» наділене повноваженнями щодо переделегування (трансферу) доменних імен реєстратором яких він є.

Суд відзначає, що ТОВ «Інтернет Інвест» не є відповідальною особою за порушення спірних прав позивача, в той же час є відповідачем 2 у даній справі оскільки похідна вимога, щодо зобов`язання переделегування доменного імені, направлена на відновлення порушеного права Компанії, може бути виконана саме ним, як уповноваженим на здійснення таких дій.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання ТОВ «Інтернет Інвест» переделегувати доменне ім`я ukraine-bosch.com на користь Компанії є правомірною та обґрунтованою.

Стосовно вимоги позивачем про стягнення з відповідача 1 шкоди завданої діловій репутації у розмірі 150 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні ділової репутації юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Обґрунтовуючи вказану вимоги позивач стверджує, що у споживача, який купує продукцію торговельної марки Bosch на веб-сайті https://ukraine-bosch.com може виникнути хибне враження про те, що Компанія, яка є власником спірних торговельних марок, дійсно уповноважила власника веб-сайту https://ukraine-bosch.com бути його офіційним представником (дилером, дистриб`ютором) на території України, товар, який реалізується на веб-сайті https://ukraine-bosch.com, ввезений офіційними каналами імпорту та відповідає всім вимогам, які ставляться до безпеки нехарчової продукції відповідно до законодавства України, на товар надається офіційна гарантія в авторизованих виробником сервісних центрах на безкоштовний ремонт. У покупців створюються враження про нібито договірну пов`язаність https://ukraine-bosch.com з позивачем, чим завдається шкода діловій репутації Компанії, оскільки у споживача створюється хибне враження, що позивач, як власник знаку, пов`язаний з пропозиціями до продажу товарів, що здійснюються відповідачем 1 або що такі пропозиції здійснюються за виданою позивачем ліцензією, під його контролем або ним фінансується. Такі дії є недобросовісним використанням переваг розрізняльного характеру знаку, що призводить до зниження розрізняльної здатності знаку і внаслідок цього позивачу завдається шкода.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (гудвіл) (Пункт 4 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Торговельній марці, яка інтенсивно використовується і здобула репутацію серед споживачів, властиві три основні функції: (1) гарантійна; (2) розпізнавальна та (3) рекламна. Гарантійна функція - це здатність знаку символізувати якість і довіру, що дозволяє покупцям використовувати марку для вибору товару. Прихильність покупця базується на очікуванні, що всі товари під певною маркою/знаком однаково високої якості. Розпізнавальна функція - це здатність ідентифікувати товар і дозволяти споживачу розпізнати цей знак і товар серед однорідної продукції різних виробників. Знак допомагає власнику при реалізації товарів, а споживачу - при їх виборі поміж подібних. Рекламна функція - це здатність продавати товар новим покупця. Популярна торговельна марка завдяки впізнаваємості приваблює нових покупців, стимулює інтерес до новинок бренду, схиляє рекомендувати товари цієї марки іншим покупця.

Пересічний споживач обґрунтовано покладає відповідальність за якість товару на власника торговельної марки та виробника товару (ці особи можуть не співпадати, але якщо виробник використовує знак зі згоди власника, який контролює якість товарів, це відповідає функціям знаку). Якщо продавець вводить в оману покупця щодо якості товару та його характеристик, в першу чергу такі дії завдають шкоди власнику торговельної марки. В другу чергу це викликає претензії споживачів до виробника товару чи його представника, який забезпечує гарантійне обслуговування.

Дослідженням веб-сайту https://ukraine-bosch.com встановлено, що пропонується до продажу та здійснюється реалізація побутової техніки торговельної марки Bosch, продаж та реалізація побутової техніки BOSCH, яка, як стверджує позивач, офіційно не імпортується на територію України, а на такі товари надається гарантія виробника.

Тобто, у споживача, який купує продукцію торговельної марки Bosch на вказаному веб-сайті виникає враження про те, що власника веб-сайту https://ukraine-bosch.com уповноважили бути офіційним представником (дилером, дистриб`ютором) на території України зазначеної продукції, товар ввезений на територію України офіційними каналами імпорту та відповідає всім вимогам, які ставляться до безпеки нехарчової продукції відповідно до норм діючого законодавства, а на товар надається офіційна гарантія в авторизованих виробником сервісних центрах на безкоштовний ремонт.

Разом з тим, як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, на території України гарантійні та інші обов`язки передбачені чинним законодавством України для виробника товарів, взяло на себе Товариство з обмеженою відповідальністю «БСХ Побутова Техніка» (надалі - ТОВ «БСХ Побутова Техніка»), як генеральний імпортер.

З метою збору доказів необхідних для звернення до суду за захистом порушеного права позивача, через веб-сайт https://ukraine-bosch.com було здійснено закупівлю товару, а саме: електрочайнику Bosch моделі TWK7L467 (штрих-код 619).

Представником Компанії до ТОВ «БСХ Побутова техніка» направлено запит №08/01-25 від 21.01.2025, у відповідь на який ТОВ «БСХ Побутова техніка» повідомила про те, що не надавало власнику веб-сайту https://ukraine-bosch.com дозвіл на використання торговельної марки Bosch за міжнародними реєстраціями №265704, 675705, 675706, суб`єкт підприємницької діяльності, який є власником вказаного веб-сайту, не відомий, електрочайник Bosch моделі TWK7L467 (штрих-код 619) не був імпортований на територію України офіційними каналами імпорту і гарантійні зобов`язання на нього не розповсюджуються, а веб-сайт https://ukraine-bosch.com знаходиться в переліку інтернет-магазинів з якими ТОВ «БСХ Побутова техніка» не співпрацює, про що зазначено на веб-сайті https://www.bosch-home.com.ua за посиланням: https://www.code-check.com.ua.

З викладеного вбачається, що відповідач 1 вводить в оману споживачів та потенційних покупців щодо походження продукції (введення в обіг офіційними каналами імпорту) та її комплектацію про розповсюдження гарантії виробника на продукцію створюючи у покупців враження про договірну пов`язаність https://ukraine-bosch.com з позивачем. У споживача створюється хибне враження, що позивач, як власник знаку, пов`язаний з пропозиціями до продажу товарів, що здійснюються відповідачем 1 або що такі пропозиції здійснюються за виданою позивачем ліцензією, під його контролем або ним фінансується.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію» від 28.03.2007 №01-8/184 зазначено, що «ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, торговельних марок та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів і послуг».

Матеріальними носіями репутації юридичної особи є комерційне найменування, знак для товарів і послуг, інші засоби індивідуалізації, власне товари, їх реклама і будь-яка комунікація зі споживачем. Перераховані об`єкти є предметом правопорушень, які полягають у неправомірному використанні репутації.

Завдяки тісному зв`язку між товарами та знаком, останні надають суспільству інформацію щодо товарів, і допомагають власникам знаків стимулювати та зберігати попит на ці товари. Значимість правової охорони знака полягає не тільки у його ролі щодо виробника, але, насамперед, у ролі, яку він виконує в інтересах споживачів.

Гудвіл, що включає в себе ділову репутацію юридичної особи, формується внаслідок використання торговельних марок при виробництві і продажі товарів, обслуговуванні клієнтів, рекламуванні, соціальній відповідальності тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» на вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва завдану майнову шкоду шляхом відшкодування збитків чи виплати компенсації та/або завдану немайнову (моральну) шкоду.

Відповідно до Постанови Верховний Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі №214/7462/20 зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Незаконне використання торговельної марки Bosch в доменному імені ukraine-bosch.com сукупно з її використанням на веб-сайті https://ukraine-bosch.com завдає шкоди діловій репутації Компанії, оскільки споживач, введений в оману щодо походження продукції (введення в обіг), її комплектації та про розповсюдження гарантії виробника на продукцію, отримавши відмову у задекларованому на веб-сайті httns://ukraine-bosch.com безкоштовному гарантійному обслуговуванні в офіційному сервісному центрі, пов`язує свій негативний досвід не з суб`єктом, який продав йому продукцію через вказаний веб-ресурс, а з позивачем, формуючи в останнього, а також у майбутніх споживачів негативну оцінку про позивача та торговельну марку Bosch.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що своєю протиправною поведінкою ТОВ «Европа Тек Україна» завдає шкоди діловій репутації Компанії, а відтак дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення моральної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи, що ТОВ «Інтернет Інвест» не є відповідальною особою за порушення спірних прав позивача і спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій саме ТОВ «Европа Тек Україна», то витрати зі сплати судового збору покладаються на останнього відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Компанії Robert Bosch GmbH (Роберт Бош ГмбХ) задовольнити повністю.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Европа Тек Україна» (01103, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 165; ідентифікаційний код 41446206) використання знаку (знаків) для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями №№265704, 675705, 675706, а також схожих з ними до ступеня сплутування позначень стосовно наведених у цих міжнародних реєстраціях товарів і послуг, а також стосовно споріднених із наведеними у цих міжнародних реєстраціях товарів і послуг.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, корпус 2, офіс 9; ідентифікаційний код 32493292) переделегувати доменне ім`я ukraine-bosch.com на користь Компанії Robert Bosch GmbH, вказавши наступні відомості в записі доменного імені: registrant name: Robert Bosch GmbH, registrant street: Robert-Bosch-Platz, 1, registrant state / province: Guarlinghen, registrant postal code: 70839, registrant country: Germany, registrant phone:+38 , registrant e-mail: .

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, корпус 2, офіс 9; ідентифікаційний код 32493292) на користь Компанії Robert Bosch GmbH (70839, Федеративна республіка Німеччина, м. Герлінген, вул. Роберт-Бош-Плятц, 1, реєстраційний номер HRB 14000) немайнову (моральну) шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.06.2025.

Суддя В.П. Босий