ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р. Справа№ 920/632/24(920/348/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представника АТ "НФПНК "Укртатнафта" Михайленко А.М.

розглянувши апеляційні скарги Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дектум-С" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 року

у справі №920/632/24(920/348/22) (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дектум-С"

про стягнення 126 158 698,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 року у справі №920/632/24(920/348/22) задоволено заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам; надано дозвіл на звернення стягнення на кошти у розмірі 4283565,73 грн., що містяться на рахунках, що належать ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", яке має дебіторську заборгованість перед ТОВ "Дектум-С", з метою виконання наказу Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 року №920/348/22 щодо стягнення з ТОВ "Дектум-С" на користь ПАТ "Укрнафта" 98 000 002,10 грн. основного боргу, 13 129 315,35 грн. пені, 13 796 997,88 грн. інфляційних втрат, 1 232 383,59 грн. 3 % річних, 868350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 у справі №920/632/24(920/348/22) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам.

Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Дектум-С" також звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 у справі №920/632/24 (920/348/22) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам.

Ухвалою суду 28.01.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 у справі №920/632/24(920/348/22), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 27.02.2025 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Іншою ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Дектум-С" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 у справі №920/632/24(920/348/22), об`єднано в одне апеляційне провадження для спільного розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Дектум-С" з раніше поданою та прийнятою до провадження апеляційною скаргою АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 у справі №920/632/24(920/348/22), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 27.02.2025 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

04.02.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 27.02.2025 року та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, проведення яких просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 05.02.2025 вказане клопотання задоволено та призначено проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року за клопотанням представника ТОВ "Дектум-С" відкладено розгляд справи в режимі відеоконференції на 17.04.2025 на підставі положень ст. 216 ГПК України.

Ухвалою суду 17.04.2025 року відкладено розгляд справи в режимі відеоконференції на 28.05.2025 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.

17.04.2025 року від Цуканова В.В. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

06.05.2025 року через систему "Електронний суд" від представника АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" Михайленко А.М. надійшла заява про проведення судового засідання 28.05.2025 та всіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції, проведення яких просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 12.05.2025 року вищенаведену заяву було задоволено.

14.05.2025 року від представника учасника ТОВ "Дектум-С" ОСОБА_2 адвоката Цуканова В.В. надійшли заяви про долучення документів та про проведення судового засідання 28.05.2025 та всіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції, проведення яких просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 26.05.2025 року у задоволенні вказаної заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції було відмовлено.

В судове засідання 28.05.2025 року з`явився представник скаржника - АТ "НФПНК "Укртатнафта".

Представник скаржника - ліквідатор ТОВ "Дектум-С" в судове засідання не з`явився, надіславши до його початку заяву про розгляд справи без їх участі.

Присутнього в судовому засіданні в режимі відеоконференції представника учасника ТОВ "Дектум-С" ОСОБА_2. адвоката Цуканова В.В. судом не допущено до участі у справі, оскільки учасник ТОВ "Дектум-С" ОСОБА_2. не є стороною і учасником відокремленого позовного провадження у справі №920/632/24(920/348/22), в якій переглядається оскаржувана ухвала, та у будь-якому статусі до участі у справі судом не залучалась.

Представники ПАТ "Укрнафта" та державний виконавець в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

28.05.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника АТ "НФПНК "Укртатнафта", колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 року у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Сумської області від 20.10.2022 року у справі №920/348/22 задоволено повністю позов ПАТ "Укрнафта" до ТОВ "Дектум-С" та присуджено до стягнення з ТОВ "Дектум-С" на користь ПАТ "Укрнафта" 98 000 002,10 грн. основного боргу, 13129315,35 грн. пені, 13 796 997,88 грн. інфляційних втрат, 1 232 383,59 грн. 3% річних та 868 350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

10.05.2023 на примусове виконання даного рішення судом видано наказ.

26.07.2023 до суду надійшла заява старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. в порядку ст.336 ГПК України про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншій особі.

У поданій заяві заявник просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на кошти у розмірі 4 283 565,73 грн., що містяться на рахунках, що належать АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", яке має заборгованість перед ТОВ "Дектум-С", з метою виконання наказу Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 року №920/348/22 щодо стягнення з ТОВ "Дектум-С" на користь ПАТ "Укрнафта" 98 000 002,10 грн. основного боргу, 13129315,35 грн. пені, 13 796 997,88 грн. інфляційних втрат, 1232383,59 грн. 3% річних та 868 350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.06.2023 відкрито провадження у справі №920/632/24 про банкрутство ТОВ "Дектум-С", введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ткачука О.В.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року матеріали справи №920/348/22 щодо розгляду заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. в порядку ст. 336 ГПК України про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам, передано до Господарського суду Сумської області для розгляду в межах справи №920/632/24 про банкрутство ТОВ "Дектум-С".

Ухвалою суду від 23.09.2024 матеріали справи №920/632/24(920/348/22) прийнято до провадження у межах справи №920/632/24 про банкрутство ТОВ "Дектум-С" та призначено розгляд вищевказаної заяви державного виконавця.

За наслідками розгляду заявлених державним виконавцем вимог ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 року у справі №920/632/24 (920/348/22) задоволено заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам; надано дозвіл на звернення стягнення на кошти у розмірі 4283565,73 грн., що містяться на рахунках, що належать ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", яке має дебіторську заборгованість перед ТОВ "Дектум-С", з метою виконання наказу Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 №920/348/22 щодо стягнення з ТОВ "Дектум-С" на користь ПАТ "Укрнафта" 98000002,10 грн. основного боргу, 13 129 315,35 грн. пені, 13 796 997,88 грн. інфляційних втрат, 1 232 383,59 грн. 3 % річних, 868350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалу суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю вимог державного виконавця належними та допустимими доказами по справі.

АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" та ТОВ "Дектум-С" з даною ухвалою суду не погоджуються та в поданих апеляційних скаргах посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаного судового рішення, колегія суддів зазначає, що об`єктом апеляційного перегляду у цій справі є ухвала суду першої інстанції суду, якою задоволено заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам, що оскаржується, з поміж іншого, з підстав порушення при її прийнятті приписів статей 7, 8, 11, 13, 15 ГПК України щодо гарантій захисту інтересів особи у судовому провадженні через те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представників сторін, не врахувавши, що 21.11.2024 року з 08 год. 51 хв. і на час початку судового засідання у цій справі (11 год. 40 хв.) було оголошено "повітряну тривогу", що унеможливило прибуття в судове засідання.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, та конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Реалізація конституційних прав на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження судового рішення здійснюється відповідно до процесуальних норм, зокрема ГПК України.

За змістом частини третьої статті 2 ГПК України основними принципами господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку (частина сьома статті 4 ГПК України)

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У частині другій статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (пункт 2).

За змістом наведених вище норм у поєднанні з приписами статті 201 ГПК України господарський суд після відкриття судового засідання має надати оцінку усім відомим йому обставинам і причинам неявки учасників справи, відтак вирішити питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи з дотриманням балансу процесуальних гарантій розумності строків розгляду справи судом та забезпечення прав особи на судовий захист і участь у своїй справі, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.11.2024 року розгляд заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. призначено на 21.11.2024 року об 11 год. 40 хв.

В судовому засідання 21.11.2024 року прийнято оскаржувану ухвалу.

У змісті ухвали, а саме в її описовій частині щодо явки представників сторін судом зазначено, що в судове засідання 21.11.2024 року представники сторін, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. не прибули, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.

При цьому, місцевим господарським судом не надано оцінки обставинам і причинам неявки сторін у судове засідання, наявності/відсутності підстав для відкладення судового розгляду справи та відповідних клопотань.

Водночас, ТОВ "Дектум-С" стверджує, що 21.11.2024 з 08 год. 51 хв. до 12 год. 13 хв., тобто на час початку судового засідання у цій справі (11 год. 40 хв.) та його закінчення (11 год. 50 хв.) було оголошено "повітряну тривогу", що унеможливило прибуття в судове засідання.

Надаючи оцінку цим доводам скаржника суд наголошує, що указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 №733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу "Увага всім" та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал "повітряна тривога").

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 №23).

Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал "повітряна тривога" та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал "повітряна тривога" господарський суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Як вбачається з наданих ТОВ "Дектум-С" доказів та матеріалів справи у визначений ухвалою Господарського суду Сумської області час розгляду справи №920/632/24(920/348/22) (21.11.2024 року 11 год. 40 хв.) у Сумській області тривала "повітряна тривога", сигнал про яку оголошено о 08 год. 51 хв., а про "відбій повітряної тривоги" - о 12 год. 13 хв., що підтверджується даними з вебсайту "Мапа тривог України" у розділі "Історія тривог" (https://alerts.in.ua).

В свою чергу, проведення судового засідання без участі боржника порушує його процесуальне право на участь у розгляді справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами боржника про те, що розглядаючи справу №920/632/24(920/348/22) 21.11.2024 року суд першої інстанції повинен був врахувати, що представники сторін та державний виконавець з об`єктивних і поважних причин не змогли з`явитися до суду, так само як і подати клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тому, за надзвичайної ситуації, мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд вважає передчасним завершення розгляду заяви у справі №920/632/24(920/348/22) 21.11.2024 року за відсутності представників сторін, які не мали можливості з`явитися у судове засідання з поважних причин через оголошення сигналу "повітряна тривога", що свідчить про неналежне виконання судом обов`язків із забезпечення всебічності, повноти і справедливості судового розгляду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms") згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента. Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Керуючись зазначеними приписами, колегія суддів дійшла висновку, що встановлені обставини обмеження права сторін на участь у розгляді справи №920/632/24(920/348/22) є суттєвими процесуальними порушеннями, які є самостійними та достатніми підставами для скасування ухвали місцевого господарського суду від 21.11.2024 року та прийняття нового судового рішення по суті заявлених державним виконавцем вимог.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно. (Близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №904/3526/20, від 09.02.2022 у справі №17/169-07, від 02.06.2022 у справі №905/1732/20, від 07.06.2022 у справі №922/605/15, від 08.11.2022 у справі №922/2315/16, від 29.11.2022 у справі №15/81, від 31.01.2023 у справі №903/64/22, від 28.02.2023 у справі №914/1661/20).

Отже, оскільки судом було розглянуто заяву по суті заявлених державним виконавцем вимог та зроблено висновки про наявність підстав для її задоволення, суд апеляційної інстанції, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки, тобто розглянути заяву повторно.

Так, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом під час перегляду справи в апеляційному порядку, досліджуючи матеріали справи та подану державним виконавцем заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам, судова колегія встановила наступне.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст.129-1 Конституції України, ст.18 ГПК України).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 ГПК).

Як встановлено судом, Господарський суд Сумської області рішенням від 20.10.2022 року у справі №920/348/22 стягнув з ТОВ "Дектум-С" на користь ПАТ "Укрнафта" 98 000 002,10 грн. основного боргу, 13129315,35 грн. пені, 13796997,88 грн. інфляційних втрат, 1 232 383,59 грн. 3% річних та 868 350,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

26.07.2023 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Т.Є. звернувся до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Укртатнафта" у розмірі 4 283 565,73 грн. з метою виконання наказу Господарського суду Сумської області від 10.05.2023.

Частиною першою ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано право виконавця звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів ст. ст. 10, 19, 53 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та у повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 року у справі №905/1642/19 зазначив, що подана в порядку ст. 336 ГПК державним виконавцем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Тобто, положення ч.1 ст.336 ГПК передбачають можливість стягнення заборгованості з особи, яка має заборгованість перед боржником, якщо саме ця особа (а не боржник) не оспорює зазначену заборгованість.

Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до ст.336 ГПК, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Так, на підтвердження факту наявності заборгованості ПАТ "Укртатнафта" перед ТОВ "Дектум-С" державний виконавець до заяви надав наступні копії документів:

- договір комісії №367/11/2118 від 01.02.2022 між ПАТ "Укртатнафта" та ТОВ "Дектум-С";

- специфікації до договору комісії від 01.03.2022, 17.03.2022, 26.03.2022, 28.03.2022, 01.04.2022 (№1/04), 01.04.2022 (№1/04-1), 01.05.2022 (№1/05), 01.05.2022 (№2/05), 01.05.2022 (№2/05-1), 01.06.2022, 01.07.2022 (№1/07), 01.07.2022 (№2/07), 01.07.2022 (№3/07), 01.07.2022 (№4/07), 01.08.2022 (№1/08), 01.08.2022 (№2/08), 01.08.2022 (№3/08), 01.09.2022 (№1/09), 01.09.2022 (№1/09г);

- акти на компенсації витрат до договору комісії №1/08 від 31.08.2022 на суму 2 249 684,02 грн., №1/09 від 30.09.2022 на суму 1 804 168,51 грн.;

- акти виконаних робіт (наданих послуг) №1/08 від 31.08.2022 на суму 111 791,10 грн., №1/09 від 30.09.2022 на суму 117 922,10 грн.;

- лист ПАТ "Укртатнафта" до ПАТ "Укрнафта" №14/02-585 від 23.03.2023 про кредиторську заборгованість;

- довідки ПАТ "Укртатнафта" щодо оперативної кредиторської заборгованості станом на 15.03.2023 та станом на 26.06.2023.

У наданому суду 23.08.2023 поясненні ПАТ "Укртатнафта" підтвердило заборгованість за надані комісійні послуги та компенсацію транспортних послуг згідно договору комісії №367/11/2118 від 01.02.2022 перед ТОВ "Дектум-С" у розмірі 4 283 565,73 грн. На підтвердження вказаної заборгованості ПАТ "Укртатнафта" надало довідку №13-2584 від 18.08.2023 за підписом головного бухгалтера підприємства, що складена на підставі облікових реєстрів.

Більш того, у клопотанні від 01.08.2023 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та у супровідному листі до оригіналів документів від 01.09.2023 року ПАТ "Укртатнафта" підтвердило заборгованість перед ТОВ "Дектум-С" та просило задовольнити заяву державного виконавця.

Судом встановлено, що ПАТ "Укртатнафта" не надало доказів підписання Договору комісії за допомогою засобів електронного зв`язку згідно Закону "Про електронну комерцію", про що зазначив представник ТОВ "Дектум-С".

Дійсно, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.91 ГПК).

Водночас, як встановлено матеріалами справи, ПАТ "Укртатнафта" та ТОВ "Дектум-С" підтверджено наявність господарських відносин за Договором комісії.

З огляду на це, ненадання для огляду оригіналу Договору комісії не може слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, оскільки наявність такої заборгованості підтверджена іншими документами, укладеними сторонами на виконання Договору комісії, що спростовує відповідні доводи ТОВ "Дектум-С".

Як зазначалося вище, ч.1 ст.336 ГПК передбачає можливість стягнення заборгованості з особи, яка має заборгованість перед боржником, якщо саме ця особа (а не боржник) не оспорює зазначену заборгованість.

В даному випадку в суді першої інстанції ПАТ "Укртатнафта" не заперечувало наявність у нього заборгованість перед ТОВ "Дектум-С".

Водночас, доводи скаржника ПАТ "Укртатнафта" в апеляційній скарзі про те, що відповідну заборгованість останнє не визнає, оскільки у 2023 році не мало достовірних даних про проведені у 2022 році господарські операції та втрату даних бухгалтерського обліку внаслідок ракетних обстрілів та втрати даних серверу, колегією суддів відхиляються, виходячи з принципу venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

При застосуванні ч.1 ст.336 ГПК суд не вирішує спір між третьою особою, яка визнає свою заборгованість перед боржником, і самим боржником, а сприяє швидкому та ефективному виконанню вже ухваленого судового рішення на користь кредитора.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 226 ГПК).

Тривале невиконання виконання рішення суду про стягнення заборгованості порушує право ПАТ "Укрнафта", як кредитора та стягувача, на виконання судового рішення й мирне володіння майном (грошовими коштами).

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам, та про задоволення такої заяви.

Щодо стосується посилань АТ "НФПНК "Укртатнафта" на законодавчу заборону стягнення коштів з АТ "Укртатнафта", як об`єкту критичної інфраструктури, то слід зазначити, що подана в порядку ст. 336 ГПК державним виконавцем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав.

21.06.2024 року набули чинності зміни до Закону України "Про критичну інфраструктуру", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності об`єктів критичної інфраструктури під час дії воєнного стану" №3723-ІХ від 22.05.2024 року.

Вказаними змінами було доповнено Розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про критичну інфраструктуру", відповідно до п.1 ст.1-1 якого установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування держава не може бути позбавлена права власності, користування або будь-якого іншого речового права на об`єкти критичної інфраструктури або їх частини чи складові. На об`єкти критичної інфраструктури, які перебувають у власності держави, їх частини або складові не може бути накладено арешт, установлено заборону або будь-які інші обмеження здійснення державою таких прав.

Відповідно до п.4 вказаної статті, не може бути накладено арешт, встановлено заборону або будь-які інші обмеження використання на майно та/або грошові кошти господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).

Накладений на таке майно та/або грошові кошти арешт, установлені щодо них заборони або інші обмеження підлягають зняттю та/або скасуванню.

Разом з тим, наведеною нормою не заборонено стягнення грошових коштів з об`єкту критичної інфраструктури з метою погашення наявної у нього заборгованості, а тому відповідні доводи скаржника підлягають відхиленню

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам сторін та встановлено порушення норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржників, викладені в апеляційній скарзі, частково (щодо порушень норм процесуального права) знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним господарським судом, а відтак наявні підстави для їх часткового задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дектум-С" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 року у справі №920/632/24(920/348/22) задовольнити частково.

2.Ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.11.2024 року у справі №920/632/24(920/348/22) скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать іншим особам задовольнити та надати дозвіл на звернення стягнення на кошти у розмірі 4 283 565,73 грн., що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (), яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дектум-С" (), з метою виконання наказу Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 року №920/348/22.

4.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5.Справу повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 09.06.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх