РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2025Справа № 910/3317/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом фізичної особи - підприємця Поліщук Юлії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС" (04050, місто Київ, вулиця Мельникова (перейменовано на Юрія Іллєнка), будинок 12) про стягнення 1076678,97 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.03.2025 в системі «Електронний суд» представником фізичної особи - підприємця Поліщук Юлії Анатоліївни сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС" про стягнення заборгованості за Агентською угодою №0402/19-01 від 04 лютого 2019 року у розмірі 1 076 678,97 грн та була передана 19.03.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Агентської угоди №0402/19-01 від 04 лютого 2019 року в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 24.03.2025 була надіслана на адреси учасників справи в їх електронні кабінети та доставлена зокрема відповідачу 25.03.2025 о 15:45 год., що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 ГПК України та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

04.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС" (далі - Принципал) та фізичною особою - підприємцем Поліщук Юлією Анатоліївною (далі - Комерційний агент) було укладено Агентську угоду №0402/19-01 (далі - Угода), згідно з п. 1.1. якої, Комерційний агент у порядку та на умовах, визначених цією Угодою та чинним в Україні законодавством, зобов`язується надати Принципалу послуги щодо вчинення правочинів, передбачених в п. 1.2 цієї Угоди, від імені Принципала і за його рахунок.

Відповідно до п. 1.2 Угоди сторони погодили, що за цією Угодою Комерційний агент, у порядку та на умовах, визначених цією Угодою та чинним законодавством України, за винагороду, зобов`язується надати Принципалу послуги, що полягають у пошуку та відборі, з Метою укладення, договорів для Принципала, третіх осіб - суб`єктів господарювання (надалі - контрагенти), які виявили бажання придбати товар та/або отримати послуги та/або набути результатів робіт шляхом укладення відповідних господарських договорів з Принципалом, а також послуги щодо сприяння належному виконанню та супроводженню таких господарських договорів, укладених між Принципалом та контрагентами. Принципал зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку передбаченому даним договором та додатками до нього.

Згідно п. 1.4 Угоди Принципал зобов`язується прийняти та оплатити належно надані за Угодою Послуги на умовах, визначених Угодою.

На підтвердження факту надання Комерційним агентом Принципалу Послуг відповідно до умов цієї Угоди Сторонами складається Акт здачі-приймання послуг (Додаток 1) (п. 1.6 Угоди).

Пунктом 2.4 та 2.5 Угоди передбачено, що Принципал зобов`язується оплатити послуги Комерційного агента в розмірі та у строки, передбачені цією Угодою.

Підписати Акти здачі-прийняття наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з дати передачі Принципалу документів Комерційним агентом.

Розділом 4 Угоди передбачено, що за фактом надання послуг Сторони цієї Угоди підписують Акт наданих послуг за формою згідно Додатка № 1, в якому відображено перелік контрагентів, з якими підписано Угоди, та дати фактичного надходження коштів на поточний рахунок Принципала(п. 4.1 Угоди).

За виконання своїх обов`язків, що передбачені у п. 1.2 цієї Угоди, Принципал зобов`язаний сплатити Комерційному агенту винагороду у розмірі 10% від суми коштів (Без ПДВ), що надійшли на поточний рахунок Принципала від третьої особи за Угодою, що була підписана за участю Комерційного агента (п. 4.2. Угоди).

Відповідно до п. 5.1 Угоди за невиконання чи неналежне виконання обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України.

Угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до « 31» грудня 2019 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Угодою (п. 9.1 Угоди).

Пунктом 9.2 Угоди передбачено, що у випадку ненадходження від однієї із Сторін за 30 (тридцять) днів до припинення Угоди заяви про відмову від продовження Угоди, Угода вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Додатком № 1 до Агентської угоди сторони погодили Акт надання послуг.

Відповідно до Акту надання послуг №1 від 31.07.2019 Комерційний агент надав, а Принципал отримав послуги, а саме:

- За участю Комерційного агента були підписані Угоди з Контрагентами, перелік яких наведено у таблиці нижче.

- Комерційний агент провів консультаційну та роз`яснювальну роботи з Контрагентами, з метою належного виконання останнім своїх договірних зобов`язань.

Послуги прийняті Принципалом в повному обсязі, будь-яких претензій щодо повноти, якості та вартості наданих послуг Комерційного агента, Принципал не має.

У наведеній в акті таблиці міститься наступна інформація:

Контрагент, з яким підписано Угоду Принципалом - ПУМБ;

Номер підписаної Угоди - 1091/15.7 від 31.05.2019, Предмет договору - Постачання DELL ЕМС обладнання;

Фактична дата надходження коштів на поточний рахунок Принципала 10.07.2019;

Сума, що надійшла на поточний рахунок (без ПДВ) 18 819 680,60 грн;

Винагорода (10%) Комерційному агенту, згідно п 4.2 Агентської Угоди від №0402/19-01 від 04.02.2019 року, грн. - 1 881 968,06 грн.

Відповідно до Акту надання послуг №2 від 30.08.2019 Комерційний агент надав, а Принципал отримав послуги, а саме:

- За участю Комерційного агента були підписані Угоди з Контрагентами, перелік яких наведено у таблиці нижче.

- Комерційний агент провів консультаційну та роз`яснювальну роботи з Контрагентами, з метою належного виконання останнім своїх договірних зобов`язань.

Послуги прийняті Принципалом в повному обсязі, будь-яких претензій щодо повноти, якості та вартості наданих послуг Комерційного агента, Принципал не має.

У наведеній в акті таблиці міститься наступна інформація:

Контрагент, з яким підписано Угоду Принципалом - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»;

Номер підписаної Угоди - №ПР1604/2019 від 16 квітня 2019, Предмет договору - Розширення НРЕ 3PAR;

Фактична дата надходження коштів на поточний рахунок Принципала 18.07.2019;

Сума, що надійшла на поточний рахунок (без ПДВ) 17 817 258,33 грн;

Винагорода (10%) Комерційному агенту, згідно п 4.2 Агентської Угоди від №0402/19-01 від 04.02.2019 року, грн. - 1 781 725,83 грн.

Вищезазначені акти підписані сторонами без зауважень.

З долучених банківських виписок АТ «Укрсиббанк» наданих представником позивача вбачається, що ФОП Поліщук Ю.А. за період з 2019 року по 2025 рік отримала від ТОВ «Талан Системс» за послуги надані відповідно до Агентської угоди №0402/19-01 від 04.02.2019 кошти у розмірі 2 587 014, 92 грн., а саме:

за 2019 рік: 23.09.2019 - 87000.00 грн, 30.09.2019 - 24000.00 грн, 11.10.2019 - 200.00 грн, 31.10.2019 - 20000.00 грн, 28.11.2019 - 42000.00 грн, 27.12.2019 - 43201.25 грн;

за 2020 рік: 03.01.2020 - 500000.00 грн; 30.04.2020 - 39078.50 грн; 05.05.2020 - 40000.00 грн; 12.05.2020 - 51115.98 грн; 10.06.2020 - 53500.00 грн; 25.06.2020 - 60000.00 грн; 02.07.2020 - 42411.45 грн; 13.07.2020 - 1100.00 грн; 14.07.2020 - 24000.00 грн; 16.07.2020 - 100000.00 грн; 03.08.2020 - 28000.00 грн; 01.09.2020 - 103350.74 грн; 29.09.2020 - 56000.00 грн; 01.10.2020 - 43415.10 грн; 12.10.2020 - 155000.00 грн; 06.11.2020 - 160000.00 грн;

за 2021 рік : 01.02.2021 - 40347.50 грн; 01.03.2021 - 120000.00 грн; 07.04.2021 - 5000.00 грн; 16.04.2021 - 21652.65 грн; 29.04.2021 - 85000.00 грн; 31.05.2021 - 10000.00 грн; 24.06.2021 - 110000.00 грн; 03.08.2021 - 50000.00 грн; 03.09.2021 - 43495.00 грн; 06.09.2021 - 70000.00 грн; 17.11.2021 - 178000.00 грн; 10.12.2021 - 6652.00 грн; 21.12.2021 - 43494.75 грн; 29.12.2021 - 130000.00 грн. Всього було здійснено оплат на загальну суму 2 587 014.92 грн.

Окрім того представником було долучено копію договорів, які були укладені за участю Комерційного агента.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за угодою, позивачем 10.03.2025 було надіслано на адресу відповідача претензію №06-03-3/2025 від 06.03.2025 з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 1076678,97 грн. Згадана претензія була надіслана цінним листом з описом вкладення.

Оскільки претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді та належного виконання, оплату за надані послуги здійснено не було, останнє стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом свої прав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що Комерційним агентом надані послуги на загальну суму 3 663 693,89 грн у той час як Принципалом здійснено оплату на суму 2 587 014,92 грн (що підтверджується виписками з банку). Таким чином у відповідача обліковується заборгованість у розмірі 1 076 678,97 грн.

Згідно із ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до « 31» грудня 2019 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Угодою (п. 9.1 Угоди).

Пунктом 9.2 Угоди передбачено, що у випадку ненадходження від однієї із Сторін за 30 (тридцять) днів до припинення Угоди заяви про відмову від продовження Угоди, Угода вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Оскільки в матеріалах справи відсутні заяви про відмову від продовження Угоди, суд дійшов висновку, що остання вважається продовженою.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що умовами Угоди не передбачено строк у який Принципал має здійснити оплату на користь Комерційного агента.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 Цивільного кодексу України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Судом встановлено, що позивачем 10.03.2025 було надіслано на адресу відповідача претензію №06-03-3/2025 від 06.03.2025 з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 1076678,97 грн упродовж 10 днів з моменту отримання претензії. Згадана претензія була надіслана цінним листом з описом вкладення за № відправлення 450.

З сайту Укрпошта за № трекінгу 450 вбачається, , що відправлення не вручене (за закінчення встановленого терміну зберігання) - 24.03.2025.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14 якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2017 року у справі № 910/2326/17.

Враховуючи вищевикладене у відповідача виник обов`язок з оплати за надані позивачем послуги з 04.04.2025 (24.03.2025 відмітка Укрпошти, що відправлення не вручене (за закінчення встановленого терміну зберігання) + 10 днів (строк вказаний в претензії).

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на дату розгляду справи строк з оплати у відповідача настав, а відтак позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС" заборгованості у розмірі 1 076 678,97 грн. підлягають задоволенню.

Окрім того позивач, на підставі ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, просить суд у резолютивній частині рішення, вирішити питання про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3% річних на суму основного боргу у розмірі 1076678,97 грн з 19.03.2025 до моменту виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що зазначення в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

При цьому судом ураховано, що позивачем пред`явлено позовні вимоги лише про стягнення з відповідача суми основного та нарахування відсотків в позові не заявлено.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на викладене, суд зазначає, що при вирішенні даного спору позивачем не було заявлено про стягнення 3% річних за загальний період прострочення з початку виникнення обов`язку відповідача по сплаті заборгованості, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги позивача.

Окрім того суд звертає увагу представника, що останнім невірно було визначено дату з якої необхідно здійснювати нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3% річних на суму основного боргу у розмірі 1076678,97 грн, а саме з 19.03.2025. У той час як судом встановлено, що обов`язок у відповідача з оплати заборгованості настав з 04.04.2025.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позов у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС" (04050, місто Київ, вулиця Мельникова (перейменовано на Юрія Іллєнка), будинок 12, ) на користь фізичної особи - підприємця Поліщук Юлії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 076 678 (один мільйон сімдесят шість тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 12 920 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять) грн 15 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.06.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ