ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 червня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/699/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ,

до відповідача 1. - Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт",

до відповідача 2. - Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут",

про скасування розшуку майна боржника,

УСТАНОВИЛА:

16.06.2025 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" з вимогою скасувати розшук майна боржника, на належний ОСОБА_1 , на праві власності транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який накладено постановою про розшук майна боржника від 09.08.2023 за №70113035, прийнятою державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Андрусенко Т. (перебуває у розшуку з номерним знаком НОМЕР_4 , за категорією "Розшук ТЗ боржника державним виконавцем").

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_3 . Позивачу стало відомо від Територіального сервісного центру, що вказаний автотранспортний засіб перебуває у розшуку, який оголошено відповідно до постанови державного виконавця Андрусенко Т. від 09.08.2023 № 70113035 Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління. Позивач стверджує, що не є ані стягувачем, ані боржником за вказаним виконавчим провадженням. Крім того, оскільки він не є стороною виконавчого провадження, то обмежений у обізнаності щодо деталей та обставин виконавчого провадження. Але, відповідно до відомостей з системи АСВП у загальному доступі, за виконавчим провадженням АСВП № 70113035, яке відкрито 18.10.2022 Броварський ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) боржником є: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", стягувачем є: Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут". Відповідно до відомостей Єдиного реєстру боржників за вказаним АСВП з`ясовано, що виконавчий документ, що перебуває на примусовому виконанні у вказаному відділі виданий господарським судом - Господарський суд Черкаської обл.

Правовою підставою позову позивач зазначає ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Обґрунтовуючи звернення з позовом до Господарського суду Черкаської області позивач зазначає, що відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. З огляду на вказане, така позовна заява подається до Господарського суду Черкаської області.

Розглянувши подану позовну заяву, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 340/25/19)

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. (абз. 1 ст. 125 Конституції України)

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції. (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів")

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України))

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява має подаватися за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 45 ГПК України)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи із приписів ст. 4 ГПК України, сторонами у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Таким чином, для віднесення справи до господарської юрисдикції, суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Водночас суддя зауважує, що серед загальних критеріїв визначення судової юрисдикції виділяють предметний (характер спірних матеріальних правовідносин) і суб`єктний (суб`єктний склад цих правовідносин) критерії. Критерії розмежування видів судової юрисдикції - це передбачені законом підстави, з якими пов`язується можливість віднесення справи до того чи іншого виду судової юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, за наведеною нормою спір у справах зі спорів щодо права власності, стороною в яких є фізична особа, яка не є підприємцем, не відноситься до юрисдикції господарського суду, за виключенням випадків, якщо спір стосується майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З матеріалів справи випливає, що предметом спору, щодо якого заявлено вимогу про скасування розшуку майна, є рухоме майно, щодо якого застосовано розшук в рамках виконавчого провадження.

У спірних правовідносинах позивач виступає як фізична особа без статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, спір у цій справі, з урахуванням зазначених у позові підстав і предмета позовних вимог та визначеного складу сторін, не відноситься до юрисдикції господарського суду та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Стосовно покликання позивача на норми ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" при зверненні до Господарського суду Черкаської області суд зазначає таке.

Відповідно до такої норми рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Дана норма стосується випадків, коли до суду в межах справи, у якій видано виконавчий документ, подається скарга на дії (бездіяльність) виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

В постанові Верховного Суду від 19.10.2018 по справі №903/563/14 стосовно розбіжності положень вищевказаних норм ГПК та Закону зроблений висновок, що:

"Таким чином вищевказаними нормами визначено осіб, яких наділено правом звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права, а саме: сторони та інші учасники та особи виконавчого провадження."

Цей правовий висновок підтримав Верховний Суд і у своїй постанові від 30.05.2019 у справі № 908/1532/18.

Відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень відсутні постанови Верховного Суду, якими від такого правового висновку відступлено.

ОСОБА_1 не є ні боржником ні стягувачем у виконавчому провадженні.

Водночас нормою частини 1 ст. 59 цього ж Закону, на яку і посилається позивач, як на підставу звернення з даним позовом визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Тобто в даному випадку особа звертається з окремим позовом, а не в межах справи, в якій видано виконавчий документ. Щодо подання позову, то діють загальні правила визначення підсудності, що наведені у нормах процесуальних кодексів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі №810/497/18 зазначила таке:

"48. Законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно або його частка, - звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно (стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

49. Відповідно до статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами."

Із вказаного випливає, що позивач правомірно звернувся із окремим позовом на підставі ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", проте не до того суду, оскільки, враховуючи, що позивач є фізичною особою без статусу суб`єкта підприємницької діяльності заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Водночас відповідно до ч. 6 ст. 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює позивачу, що спір у цій справі підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом за загальними правилами підсудності - за місцем знаходження відповідача.

Враховуючи викладене, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Суддя враховує, що позовна заява надійшла до Господарського суду Черкаської області за допомогою системи "Електронний суд" через електронний кабінет представника позивача - адвоката Хлопова А.В., тому така позовна заява не повертається фізично.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відтак, в разі подання позивачем клопотання про повернення сплаченого за розгляд справи у Господарському суді Черкаської області судового збору господарський суд постановить відповідну ухвалу.

Керуючись ст. 175, 234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про скасування розшуку майна боржника.

Роз`яснити позивачу, що спір у цій справі підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом за загальними правилами підсудності - за місцем знаходження відповідача.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копію ухвали надіслати представнику позивача через систему "Електронний суд".

Ухвала складена та підписана 17.06.2025.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА