ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"09" червня 2025 р. м. Київ Справа № 914/1432/25

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області (81473, Львівська обл., Самбірський р-н, село Ралівка, вул. Франка Івана, будинок 28, код 04370254) про стягнення з ТзОВ «Торговий дім Інтерференц систем» (04052, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 72, офіс 337, код 45067285) 6206,40 грн боргу за договором № 130 від 09.09.2024 р.

ВСТАНОВИВ:

Ралівська сільська рада Самбірського району Львівської області звернулась до господарського суду Львівської області з заявою, в якій просить стягнути з ТзОВ «Торговий дім Інтерференц систем» на користь Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області заборгованість за договором № 130 від 09.09.2024 р. в розмірі 6206,40 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 242,24 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.05.2025 р. заяву Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області разом з доданими до неї матеріалами передано за встановленою підсудністю на розгляд господарського суду Київської області. Вказана ухвала вмотивована тим, що місцезнаходженням боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц систем» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 07403, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Броварської сотні, будинок 3.

Станом на 09.06.2025 р. місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц систем» є: 04052, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 72, офіс 337.

Таким чином, заява Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, яку ухвалою господарського суду Львівської області від 13.05.2025 р. передано за встановленою підсудністю на розгляд господарського суду Київської області, підлягає розгляду господарським судом Київської області.

Звертаючись із вказаною заявою, в якій просить стягнути заборгованість, заявник взагалі не зазначає процесуальної природи вказаної заяви, а саме чи є вказана заява позовною заявою, чи є заявою про видачу судового наказу.

Однак, оскільки заявник у вказаній заяві посилається на положення Господарського процесуального кодексу України, що встановлюють вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, суд розцінює подану Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області заяву як заяву про видачу судового наказу.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

В заяві (у вступній частині) заявником взагалі не зазначено найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

З прохальної частини заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимога про стягнення пред`явлена до ТзОВ «Торговий дім Інтерференц систем» (код 45067285). Однак як вбачається з відомостей, що містяться у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код 45067285 присвоєно Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц систем».

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В заяві заявником заявлена вимога про стягнення 6206,40 грн боргу за договором № 130 від 09.09.2024 р., проте до заяви вказана копія договору не додана, а додана копія договору № 130 від 19.09.2024 р.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України

постановив:

Відмовити Ралівській сільській раді Самбірського району Львівської області у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ТзОВ «Торговий дім Інтерференц систем» 6206,40 грн боргу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева