ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

10.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2656/25

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання неплатоспроможним

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Скорик Н.О.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Боржник ОСОБА_1 (в залі суду)

Учасник справи ОСОБА_2 (поза межами приміщення суду) - представник Коновалової Т.В.

Арбітражний керуючий Яковенко Дмитро Едуардович (поза межами приміщення суду)

ВСТАНОВИВ:

27.02.2025 до господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

27.05.2025 ухвалою господарського суду прийнято заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду у підготовчому засіданні на 10.06.2025 на 11:30.

У судовому засіданні 10.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарським судом встановлено наступне.

Згідно зі ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Як визначено частиною 1 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом (частина 2 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства).

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначено статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Таким чином, у підготовчому засіданні, суд перевіряє відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясовує на підставі поданих заявником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20, від 17.06.2021 у справі №926/2987-6/20, від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Заявниця Коновалова звернулась до господарського суду оскільки, маючи ряд зобов`язань боржника перед його кредиторами станом на день подання заяви на загальну суму 1 116 423,10 (один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста двадцять три гривень 10 копійок), з них прострочених 1 102 331,30 (один мільйон сто дві тисячі триста тридцять одна гривня 30 копійки), неустойка (штраф, пеня) 25 592,11 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривень 11 копійок) вона з січня 2024 року (тобто упродовж більше, ніж 2 місяці) припинила погашення кредитів та здійснення інших планових платежів за усіма кредитними зобов`язаннями більше, ніж на 50%.

Крім того, заявниця посилається на інші обставини, що вказують на загрозу неплатоспроможності, зокрема: повномасштабне вторгнення збройних сил РФ на територію України і тривале, понад три роки, ведення активних бойових дій, унаслідок чого в Україні оголошено воєнний стан; нестабільна економічна ситуація в державі; щомісячна девальвація національної валюти, стрімке зростання цін на товари і продукти харчування; скрутне особисте становище Боржника (накопичення Боржником суттєвого розміру кредитних зобов`язань, які не можуть бути ним виконані у повному обсязі та одночасно) тощо.

За змістом поданих матеріалів, на підтвердження укладення договорів з кредиторами та наявності заборгованості за вказаними угодами заявником надано конкретизований список кредиторів, серед яких:

1) АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (АТ «ПУМБ»;

2) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»;

3) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»);

4) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЛАЙ ІНВЕСТ» (ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»);

5) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»);

6) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (ТОВ «МІЛОАН»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»);

7) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»);

8) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»);

9) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»), третинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»);

10) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»);

11) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ» (ТОВ «ФК «КІФ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»);

12) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ» (ТОВ «МАНІФОЮ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»);

13) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»);

14) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОП1» (ТОВ «ФК «ТОП1»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ» (ТОВ «ФК «Є ГРОШІ»), третинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС» (ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС»);

15) Первинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» (ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС» (ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС»);

16) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»);

17) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ»);

18) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» (ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»;

19) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІСТЕР МАНІ";

20) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНТАРГЕТ» (ТОВ «ФІНТАРГЕТ»);

21) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК НОВІ КРЕДИТИ» (ТОВ «ФК «НОВІ КРЕДИТИ»);

22) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» (ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН»);

23) Первинний кредитор ПАТ КБ «НАДРА», вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»);

24) Первинний кредитор ПАТ «Альфа-Банк» АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (АТ «СЕНС БАНК»), вторинний кредитор ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»).

Загальна сума заборгованості складає 1 116 423,10 грн.

Господарський суд зазначає, що подані заявником матеріали не повною та не достатньою мірою відображають обґрунтування вимог про визнання його неплатоспроможним.

Заявник посилається на те, що частина кредиторів надала повні і вичерпні відомості разом з документами, що підтверджують договорні відносини, та з розрахунками сум заборгованості або встановлено, що це первинні кредитори, які передали право вимоги за договором факторингу.

Також, заявником зазначено, що не відповіли на адвокатські запити або відмовили з надуманих причин наступні кредитори: "ТОВ "ОНЛАЙН ФІНАНС", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КІФ", ТОВ "МАНІФОЮ", ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ".

Разом з тим, господарським судом встановлено, що у відповідях фінансових установ зазначені не "надумані причини", а цілком законні вимоги для надання затребуваної адвокатом інформації, а саме ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" у відповіді № 921 від 05.05.2025 зазначив, що ордер, який доданий до заяви не відповідає вимогам п.12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого Рішенням № 41 Ради адвокатів України від 12.04.2019 року.

Також у відповіді ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" № 19-05-25- АЗ від 09.05.2025 зазначено, що у випадку, якщо адвокатом запитується інформація з обмеженим доступом, а саме конфіденційна інформація про клієнта (персональні дані), такий запит має відповідати вимогам чинного законодавства України та містити підтвердження його повноважень на отримання такої інформації, що обумовлено, зокрема статтями 6, 7, 8, 10, 14, 16, 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Таким підтвердженням повноважень адвоката може бути договір про надання правової допомоги, в пунктах якого мають міститись чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, додаток до договору або письмове волевиявлення клієнта у вигляді згоди, тощо. Необхідність підтвердження повноважень на отримання адвокатом інформації з обмеженим доступом обумовлена обов`язками володільця персональних даних забезпечити належний захист персональних даних, таємниці фінансової послуги від незаконного доступу до них, що прямо передбачено чинним законодавством України. У наданих представником заявника документах відсутнє підтвердження повноважень на отримання інформації з обмеженим доступом.

Окрім того, в матеріалах заяви відсутні докази запитів та договори позики (кредитні договори) укладені між заявницею та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "КРЕДИТПРОМІНВЕСТ", ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", ТОВ "ФК "ТОП1", АТ "СЕНС БАНК".

Заявник посилається на виписку з УБКІ, яка містить інформацію про його кредитні зобов`язання.

Відносно посилання заявника на надання кредитної історії боржника, господарський суд зазначає, що оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Господарський суд зазначає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження обставин неплатоспроможності особи, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням. Таким чином, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту без інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, не є достатнім для доведення відповідних обставин та встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.

Окрім того, господарський суд вважає зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Частиною 1 статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Так, відповідно до ч.2 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Системне тлумачення приписів книги четвертої КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Боржник має реалізувати право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою.

Такими чином, погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

Проте, боржницею, до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство долучено проєкт плану реструктуризації боргів, в якому зазначено, що боржник не планує і не може віділяти будь-які грошові кошти для погашення вимог кредиторів та просить борги списати, пропонуючи виконання плану реструктуризації боргів боржника у 1 (один) місяць.

Так, заявницею у плані реструктуризації боргів у розділі 5.1. Доходи, які боржник отримує зазначено, що станом на день подання плану реструктуризації Боржник є пенсіонером, у трудових відносинах з іншими особами не перебуває, підприємницьку діяльність не здійснює, в розділі 6. Розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення вимог кредиторів зазначено 00 грн 00 коп., вимоги кредиторів, які будуть прощені у разі виконання плану реструктуризації боргів: 1 116 423,10 грн, що еквівалентно 100 % загальної суми заборгованості.

Зазначене вище говорить про те, що ОСОБА_1 свідомо не планує дійти до дієвого прагнення компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та відновлення свого фінансового положення. Такі умови відновлення платоспроможності боржника не передбачають особливості провадження у справі про неспроможність фізичних осіб, які визначені у ст. 113, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Із системного аналізу викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що проєкт плану реструктуризації боргів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до нього не може бути досягнута кінцева мета процедури відновлення платоспроможності боржника повне або часткове погашення вимог кредиторів.

Суд вважає, що наданя у сукупності поданих документів засвідчують про зловживання правом заявниуі на доступ до суду зі зверненням із заявою про її неплатоспроможність за формальними ознаками та створенню умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу повністю або частково з боржника.

Боржницею ОСОБА_1 не наведено підстав в підтвердження наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість створення для доброчесного боржника сприятливих умов для погашення боргів через процедуру неплатоспроможності. Зокрема, боржниця не навела достатніх доказів в підтвердження наявності дієвого прагнення вжиття заходів, направлених на погашення вимог кредиторів.

ОСОБА_1 зазначено, що для покращення фінансової ситуації боржник систематично вживає заходи з пошуку офіційної роботи з метою працевлаштування і отримання джерела доходів. Однак попри докладені зусилля щодо пошуку роботи роботодавці відмовляють у офіційному працевлаштуванні людині пенсійного віку або пропонуючи нетривалу "сезонну роботу" з низьким рівнем оплати "в конверті".

Проте заявницею не подано жодних матеріалів, які б доказували реальне вживання заходів з покращення матеріального становища для погашення заборгованості, такі як:

- резюме, яке боржник створив або оновив;

- скріншоти або листи-підтвердження з сайтів пошуку роботи (Work.ua, Rabota.ua тощо) про: реєстрацію на сайті; розміщення резюме; відгуки на вакансії; отримані запрошення на співбесіду;

- копії листів-пропозицій/відгуків на вакансії (email, скріншоти, файли);

- відповіді роботодавців тощо.

Відповідно до приписів статей 3 та 13 ЦК України дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.08.2023 у справі №926/2987-б/20 зауважує, що КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, акцентував, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 ЦК України.

Як слідує з усталеної практики Верховного Суду, право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Як зазначено у пунктах 69-70 постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.12.2021 по справі № 910/8306/20, законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли має місце фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації.

Суд звертає увагу, що до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Виходячи зі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, в розумінні положень ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні відповідні підстави.

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати: заявнику, арбітражному керуючому Яковенку Дмитру Едуардовичу, органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого виконавче провадження перебуває на виконанні, до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України за місцем проживання боржника.

Суддя С.А. Примак