УХВАЛА

09 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/11053/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Дроботової Т. Б., Багай Н. О., Чумака Ю. Я. у справі № 910/11053/24

за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна"

до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

про стягнення 2 310 860,71 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/11053/24 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 06.05.2025, яке відкладалося на 27.05.2025 та 03.06.2025.

05.06.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарук Михайло Петрович через систему "Електронний суд" подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Дроботової Т. Б., Багай Н. О., Чумака Ю. Я. у справі № 910/11053/24.

Заяву обґрунтовано тим, що суддею Дроботовою Т. Б. у судовому засіданні 03.06.2025 було проінформовано про те, що на розгляді у Верховному Суді знаходиться три справи (у Зуєва та Бенедисюка), що, на думку заявника, свідчить про те, що колегія суддів всупереч повноважень касаційної інстанції якимось чином в позапроцесуальний спосіб встановила наявність ще одного касаційного провадження (головуючий суддя Бенедисюк І. М.), сторонами в якому є позивач та відповідач.

Також суддями Дроботовою Т. Б. та Чумаком Ю. Я. ставилися уточнюючі запитання щодо підстав та предмету всіх трьох справ, що перебувають на розгляді у Верховному Суді, які у заявника створили стійке враження, що судді прагнуть переконатися, що всі три справи за участі позивача та відповідача, про які згадували судді, є подібними. На думку заявника, контекст запитань створював враження про наявність невідомого для сторони позивача мотиву з`ясування перебігу інших справ за участі позивача та відповідача.

Заявник вважає, що необізнаність колегії суддів з матеріалами справи (чи навіть припущення про це) створює враження необ`єктивності суду, оскільки об`єктивний розгляд справи передбачає об`єктивне оцінювання фактів, доказів, аргументів сторін. Крім того головуючий суддя, вказавши на наявність іншої справи та необхідності визначитися з доводами сторін, однозначно заявила про залежність судового рішення у справі, що переглядається, від результатів касаційного перегляду в іншій справі іншим складом суду.

Отже, заявник наполягає на своїх сумнівах у неупередженості, об`єктивності та безсторонності колегії суддів.

Перевіривши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарука М. П. про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Дроботової Т. Б., Багай Н. О., Чумака Ю. Я. у справі № 910/11053/24, колегія суддів дійшла таких висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 35 вказаного Кодексу суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік обставин, зазначених у пункті 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, чинним законодавством не визначено і тому вирішення питання про визнання певних обставин тими обставинами, про які йдеться в наведеній вище нормі цього Кодексу, належить саме до повноважень Верховного Суду.

Водночас частиною 4 статті 35 вказаного Кодексу передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З цього питання Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі "Газета "Україна-центр" проти України").

Господарський процесуальний Кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Верховний Суд наголошує, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Колегія суддів вважає, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, ґрунтуються на припущеннях, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості суддів та могли би бути підставою для їх відводу в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що заявником не наведено обґрунтованих підстав вважати суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Дроботової Т. Б., Багай Н.О., Чумака Ю. Я. упередженими чи необ`єктивними, оскільки всі доводи, що викладені у заяві представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна", є припущеннями заявника.

Отже, Верховний Суд вважає подану заяву про відвід складу суду необґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом пункту 1 частини 2 вказаної норми залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з частиною 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна", поданої представником товариства Гончаруком М. П., про відвід суддів Верховного Суду Дроботової Т. Б. (головуючий), Багай Н. О., Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 910/11053/24 у зв`язку з тим, що з огляду на характер доводів, наведених товариством у заяві про відвід колегії суддів, ураховуючи положення пункту 5 частини 1 та частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, викладені у заяві аргументи та доводи зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суддів у справі № 910/11053/24, не містять обґрунтованих посилань на дійсні обставини справи, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Натомість після наступного судового засіданні (03.06.2025) представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарук М. П. знову (05.06.2025) подав до Верховного Суду заяву про відвід суддів, яка за своїм змістом свідчить про необґрунтованість такого відводу, а доводи заявника є його припущеннями, а тому колегія суддів дійшла висновку, що у цьому випадку подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" безпідставних та необґрунтованих заяв про відвід колегії суддів є зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим з урахуванням обставин справи Суд залишає заяву товариства про відвід суддів без розгляду.

У пункті 13 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 750/3192/14 зазначено таке:

"13. Крім того у пункті 102 постанови від 18.08.20022 у справі № 9901/388/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що саме з метою виконання завдання судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню судочинства. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, працівників його апарату , осіб, які не беруть участі в судовому процесі. Зміст права на справедливий суд не сумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Правова система має бути спроможною ефективно себе захистити від вияву цієї неповаги. На такий захист спрямовані, зокрема, заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц, пункти 22. 23, 50, 52; від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19, від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19, від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21, пункти 14-16)."

Подання представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончаруком М. П. необґрунтованих заяв про відвід складу суду з формулюваннями щодо необізнаності Суду з касаційною скаргою та матеріалами справи, з`ясування питань, які на думку представника позивача, не стосуються матеріалів справи, вже з`ясовувалися та свідчать про невпевненість суду в раніше встановлених ним обставинах, а також зазначення заявником про те, що головуючий суддя Верховного Суду чітко й однозначно заявив про залежність судового рішення у справі, що переглядається, від результатів касаційного перегляду в іншій справі іншим складом суду, є прикладом зловживання процесуальними правами та полягає у їх недобросовісному використанні.

Враховуючи викладене, Верховний Суд визнає дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарука М. П. щодо чергового подання необґрунтованої заяви про відвід складу суду зловживанням процесуальними правами.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 131 вказаного Кодексу заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

За змістом частини 1 статті 132 Господарського процесуального кодексу України одним із видів заходів процесуального примусу є, зокрема, штраф.

У пункті 2 частини 1 статті 135 зазначеного Кодексу встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

За змістом частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Ураховуючи те, що дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарука М. П. щодо подання безпідставних та необґрунтованих заяв про відвід складу суду визнано зловживанням процесуальними правами, Суд дійшов висновку про застосування до представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарука М. П. заходу процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 084,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 132, 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" Гончарука Михайла Петровича щодо подання безпідставних та необґрунтованих заяв про відвід складу суду зловживанням процесуальними правами.

2. Залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна", підписану представником - Гончаруком Михайлом Петровичем про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Дроботової Т. Б., Багай Н. О., Чумака Ю. Я. у справі № 910/11053/24.

3. Стягнути з Гончарука Михайла Петровича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" у дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) за зловживання процесуальними правами штраф у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 084,00 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири грн, 00 коп).

4. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак