ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13.06.2025 Справа № 905/106/22

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

заяви Добропільського міського центру зайнятості

про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення

в межах справи №905/106/22

за позовом Добропільського міського центру зайнятості (,

вул. Банкова, 39, м. Добропілля, Донецька область, 850004)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

(код , вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100)

про стягнення майнової шкоди

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/106/22 від 26.09.2022 позовні вимоги задоволено в повному обсязі; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Добропільського міського центру зайнятості суму завданої майнової шкоди в розмірі 23 668,02 грн; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Добропільського міського центру зайнятості судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

На виконання рішення Господарським судом Донецької області видано накази по справі №905/106/22 від 08.05.2023.

03.06.2025, через підсистему Електронний суд, надійшла заява Добропільського міського центру зайнятості б/н від 03.06.2025 (вх.№3910/25) про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення за справою №905/106/22.

Заява обґрунтована тим, що для примусового виконання рішення суду у справі №905/106/22 позивач звертався до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Державної казначейської служби України та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проте впродовж 2 років рішення суду не виконується та завдана матеріальна шкода не стягнута, заходи впливу на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні.

Розглянувши заяву Добропільського міського центру зайнятості та додані до неї докази, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

За приписами ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Згідно зі ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з гарантій доступу до суду та ефективного захисту прав і законних інтересів сторони у справі, що передбачено п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 (заява № 60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якого виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Розділом VI Господарського процесуального кодексу України встановлений порядок здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до ст. 345-1 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах: 1) про захист ділової репутації; 2) що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 3) в інших спорах немайнового характеру.

Згідно з ч.4 ст.345-1 Господарського процесуального кодексу України, суд, якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору. Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 345-2 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 345-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Водночас, відповідно до ст. 6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не є органами примусового виконання, що прямо визначено у ч. 4 зазначеної статті.

12.10.2023 та 04.12.2023 стягувачем було направлено судові накази до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Повідомленнями Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2023 №31093, 31092 та №14941, 14944 від 12.12.2023 повернуто накази стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ пред`явлено не за підвідомчістю. У повідомленнях зазначено, що згідно з ч.2 ст.6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок).

Відповідно до п 1 Порядку він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Абзацом 3 п. 2 Порядку визначено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п.3. Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.п. 3 п.9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно ч.1 до ст. 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Частиною 2 ст.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень визначено, що дія цього закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

З матеріалів заяви вбачається, що Добропільський міський центр зайнятості звертався до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області.

З листів №04-16-06/1715 від 05.06.2023, №04-06-10/1257 від 04.04.2024, №04-16-06/3962 від 04.10.2024 та №04-19-06/899 від 27.02.2025 вбачається, що на виконання п.п.3 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.08.2011 №845, з урахуванням ч.2 ст.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області повертає Добропільському міському центру зайнятості накази видані Господарським судом Донецької за справою №905/106/22 від 08.05.2023 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області майнової шкоди в розмірі 23668,02 грн та витрат на оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Листами №5-06-06/4810 від 06.03.2024 та №5-08-06/17521 від 29.09.2023 Державна казначейська служба України повернула Добропільському міському центру зайнятості без виконання накази Господарського суду Донецької за справою №905/106/22 від 08.05.2023 відповідно до п.9 Порядку, адже Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області не обслуговується та не має відкритих рахунків в Казначействі. З листів також вбачається, що відповідно до ч.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень його дія не поширюється на рішення суду, стягувачем за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належить до комунальної власності. Враховуючи, що стягувач у справі №905/106/22 - Добропільський міський центр зайнятості є державною організацією (установою, закладом) в органів Казначейства відсутні правові підстави для здійснення безспірного списання коштів у справі №905/106/22 за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Судом встановлено, що Добропільським міським центром зайнятості вжито усіх можливих заходів щодо пред`явлення наказів Господарського суду Донецької області від 08.05.2023 по справі №905/106/22 до виконання та стягнення грошових коштів за рішенням суду з боржника, проте накази не були прийняті до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецької області, Державною казначейською службою України та Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Станом на 03.06.2025 (дата звернення стягувача до суду) в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 року у справі №905/106/22.

Незважаючи на те, що законодавцем визначено обов`язковою підставою для задоволення заяви стягувача про зобов`язання боржника надати суду звіту про виконання рішення суду, наявність відкритого виконавчого провадження, яке в даній справі відсутнє з огляду на колізії норма прави та вищевикладені обставини, суд вважає, що пріоритетним у даній справі є належне виконання рішення суду, а не формальний підхід до проблематики, яка виникала у стягувача з боржником.

Враховуючи те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та з метою захисту прав стягувача, суд вважає за можливе задовольнити заяву Добропільського міського центру зайнятості.

Відповідно до ч.2 ст.ст. 345-2 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.3 ст. 345-2 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 по справі №905/106/22, яке набрало законної сили 27.02.2023 не виконується вже понад два роки, позивачем вчинено усіх дій для примусового виконання рішення, суд вважає за доцільне задовольнити заяву Добропільського міського центру зайнятості та зобов`язати боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області подати до Господарського суду Донецької області звіт про виконання судового рішення №905/106/22 від 29.09.2022 у строк до 18.08.2025.

Керуючись ст. 234, 235, 339, 345-1, 345-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Добропільського міського центру зайнятості б/н від 03.06.2025 (вх.№3910/25) про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі №905/106/22 - задовольнити.

2. Зобов`язати боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ) подати звіт про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 у строк до 18.08.2025.

3. Суд роз`яснює, що відповідно до ч.6 ст. 345-2 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 345-4 цього Кодексу.

Суддя Д.М. Огороднік