РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2025Справа № 910/16122/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТУТ Енергія"
доВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
простягнення 610791,90 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаГаспарянц Д.М.
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУТ Енергія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 1621367,65 грн, з яких: 1524194,03 грн основного боргу, 61217,63 грн пені, 28959,69 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 6996,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором про постачання електричної енергії споживачу №24/01-38/10 від 22.01.2024 в частині оплати поставленої позивачем електричної енергії у встановлений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 відкрито провадження у справі №910/16122/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 27.02.2025, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач відзиву на позов не надав.

23.01.2024 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним договором в розмірі 610791,90 грн, з яких: 552549,77 грн основного боргу, 35826,64 грн пені, 18381,12 грн інфляційних втрат та 4034,37 грн 3% річних.

27.02.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа оператора розподілу - ПрАТ "Дтек Київські Електромережі" від 12.11.2024 №67586/3/01/5 з додатком 1 щодо обсягів споживання відповідачем електричної енергії по комерційним точкам обліку відповідача.

У підготовчому засіданні 27.02.2025 суд, з огляду на положення ст.46 Господарського процесуального кодексу України, прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а також задовольнив клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 суд встановив відповідачу строк для подання пояснень на заяву позивача про зменшення позовних вимог до 24.03.2025 та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 02.04.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2025.

Представник позивача у судовому засіданні 22.05.2025 заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про їх зменшення, підтримав.

Відповідач у судові засідання представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 22.05.2025 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУТ Енергія" як постачальником та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №24/01-38/10 (договір), який є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п.1.1).

Згідно п.1.2 договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За цим договором постачальник продає споживачу товар код ДК 021.2015:09310000-5- Електрична енергія за адресами: місто Киів, проспект Повітрофлотський, 24, вулиця Святослава Хороброго, 124, вулиця Притисько-Микільська, 4 в кількості 1224285,71 кВт.год, для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1).

Згідно п.3.1 договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Споживач розраховується за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору. Ціва за 1 кВт.год електричної енергії за цим договором становить разом з ПДВ 5,69 грн (за змістом п.5.1 договору).

У відповідності до п.5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта застосовується один спосіб визначення ціни.

Згідно п.5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником в рахунках-фактурах, накладних (та/або актах) про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

В п.5.5 договору сторонами погоджено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п.6.2 договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством У разі затримки платежів за цим договором споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день затримки (п.9.1 договору).

Згідно п.13.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2024, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання умов договору сторонами.

Відповідно до заяви-приєднання, що є додатком №1 до договору, сторонами визначено початок постачання електроенергії з 20 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року.

У відповідності до комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договору, оплата за спожиту електричну енергію здійснюється споживачем самостійно за фактично відпущену в розрахунковому періоді електричну енергію, на підставі накладної або акту приймання-передачі електричної енергії у строк не менше 5 банківських днів з моменту отримання його споживачем, але не пізніше 20 календарного дня наступного за розрахунковим періодом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач, у встановленому чинним законодавством порядку, сплачує постачальнику за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості та заборгованість з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від суми заборгованості.

Також між сторонами підписано додаткові угоди до договору №1 від 07.02.2024, №2 від 08.03.2024, №4 від 30.07.2024, №5 від 02.12.2024, №6 від 09.12.2024 та №7 від 18.12.2024, якими вносилися зміни до договору, зокрема, щодо кількості та вартості електроенергії, яка поставлялася відповідачу.

Також, згідно з п.2 додаткової угоди №7 від 18.12.2024 до договору сторони домовились, що весь обсяг електричної енергії поставлений постачальником і фактично спожитий споживачем з 20 січня 2024 року до 27 жовтня 2024 року (включно) є поставленим постачальником та фактично спожитим споживачем за договором про постачання електричної енергії споживачу від 22.01.2024 №24/01-38/10, а у відповідності до п.3 зазначеної додаткової угоди, повний та остаточний обсяг електричної енергії поставлений постачальником та фактично спожитий споживачем за договором про постачання електричної енергії споживачу від 22.01.2024 №24/01-38/10 підтверджується виключно фактичними обсягами споживання електричної енергії отриманих постачальником по точкам обліку споживача від оператора системи розподілу.

Як стверджує позивач у позовній заяві, ним було поставлено відповідачу електричну енергію в порядку та на умовах укладеного між сторонами договору, однак відповідач свої обов`язки в частині розрахунків за фактично спожиту (поставлену) електричну енергію належним чином не виконав, що підтверджується Обсягами споживання по комерційним точкам обліку споживача - Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) з січня 2024 року по жовтень 2024 року (включно), наданими оператором системи розподілу - ПрАТ "Дтек Київські Електромережі".

Позивач стверджує, що заборгованість відповідача за фактично спожиту електричну енергію складає 552549,77 грн, у зв`язку з чим просить стягнути зазначену суму з відповідача, так як і 3%, інфляційні втрати та пеню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно преамбули Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) останній визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно з п.14 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частинами 1 - 2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ).

Відповідно до п.3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".

Як встановлено судом, 22.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУТ Енергія" як постачальником та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №24/01-38/10, який є публічним договором приєднання та який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання глави 54 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно із частинами 1, 2 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів в сумі 552549,77 грн у встановлений договором строк не виконав, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі вартості фактично спожитої в у спірний період електричної енергії, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат на суму 18381,12 грн за листопад-грудень 2024 року та 3% річних у розмірі 4034,37 грн за період з 01.11.2024 по 28.01.2025, суд зазначає наступне.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем обов`язку з оплати фактично спожитої електроенергії у строк, який передбачений укладеним між сторонами договором, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунками позивача, які перевірені судом.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені на суму 35826,64 грн за загальний період прострочення з 01.11.2024 по 26.12.2024, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договору, споживач, у встановленому чинним законодавством порядку, сплачує постачальнику за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати за поставлену позивачем електроенергію не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

За висновками суду, долучений позивачем до позовної заяви розрахунок пені за договором є арифметично вірним, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 35826,64 грн пені.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУТ Енергія" (01133, місто Київ, вул.Коновальця Євгена, будинок 29, ідентифікаційний код 44250850) 552549 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн 77 коп. основного боргу, 35826 (тридцять п`ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн 64 коп. пені, 18381 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят одна) грн 12 коп. інфляційних втрат, 4034 (чотири тисячі тридцять чотири) грн 37 коп. 3% річних, 9161 (дев`ять тисяч сто шістдесят одна) грн 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.06.2025

Суддя Ю.М.Смирнова