ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

11 червня 2025 року Справа № 924/1074/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Дика А.І.,

представники учасників справи:

позивача - Сокуренко Є.С.;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства «Золоте Поле ІІ» на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2025, повний текст якого складено 10.03.2025 у справі №924/1074/24 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерства фінансів України

до 1. Фермерського господарства «Золоте Поле ІІ»,

2. ОСОБА_1

про стягнення 1 878 067,48 грн заборгованості за кредитною угодою

В грудні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі в тексті Банк) звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про солідарне стягнення з Фермерського господарства «Золоте Поле ІІ» (надалі в тексті Фермерське господарство) та ОСОБА_1 1 878 067,48 грн, з яких: 354 402,75 грн заборгованість за тілом кредиту, 106 053,74 грн заборгованість за процентами та 1 417 610,99 грн заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем-1 Кредитного договору №33233424-КД-1 від 08.04.2022 та додаткових угод до вказаного договору та з огляду на неналежне виконання Відповідачем-2 Договору поруки №33233424-ДП-1/1 від 08.04.2022 та договорів про внесення змін до Договору поруки.(т.1, арк. справи 1-8).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.03.2025 у справі №924/1074/ 24 частково задоволено позовні вимоги Банку про солідарне стягнення з Фермерського господарства та ОСОБА_1 230 402,75 грн заборгованості за кредитом, 106 053,74 грн заборгованості за процентами, 921 610,99 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, а також по 7 548,40 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви з обох Відповідачів. Крім того, в частині стягнення 124 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 496 000,00 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України за відсутністю предмета спору.(т.1, арк.справи 238-245).

Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору та Договору поруки зі змінами, Позивач правомірно заявив позовні вимоги про солідарне стягнення з Відповідачів 230 402,75 грн заборгованості за кредитом, 106 053,74 грн заборгованості за процентами, 921 610,99 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач 1 ФГ «Золоте поле ІІ» подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Госпо-дарського суду Хмельницької області від 06.03.2025 у даній справі та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.(т.2, арк.справи 1-8).

Обґрунтовуючи скаргу Апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права та неправильного застосування норм процесуального права. На думку Скаржника, Кредитний договір №33233424-КД-1 від 08.04.2022, Договір поруки №33233424-ДП-1/1 та всі Додаткові угоди до них, підписані зі сторони Банку особами, правове становище яких не встановлено, оскільки матеріали справи не містять довіреностей, які могли б підтвердити повноваження цих осіб діяти від імені Банку. Тому, Апелянт вважає, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані приписи ст.241 ЦК України, а відтак в задоволенні позову належить відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №924/1074/24 та призначено до розгляду на 11.06.2025.(т.2, арк.справи 25).

20.05.2025 до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому Банк просить апеляційну скаргу Фермерського господарства на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2025 у даній справі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк.справи 28-33

Ухвалою суду від 30.05.2025 задоволено клопотання представника Банку про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.(т.2, арк.справи 34, 53)

11.06.2025 до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» надійшли наступні документи:

- від Фермерського господарства заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з повним погашенням заборгованості перед Позивачем, а також просив розглядати дану заяву за відсутності його представника.(т.2, арк.справи 55);

- від Банку заява про долучення доказів, в якій Позивач підтверджує повне погашення Відповідачем заборгованості, однак заперечує проти закриття провадження у даній справі, вважа-ючи, що рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2025 у справі №924/1074/24 є законним та обґрунтованим.(т.2, арк.справи 57-58).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 11.06.2025, представник Банку заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх представників у призначене на 11.06.2025 судове засідання апеляційної інстанції, проте така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господар-ський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2022 АТ КБ «ПриватБанк»-Банк та ФГ «Золоте поле ІІ»-позичальник, від імені якого діяв голова ОСОБА_1 уклали кредит-ний договір №33233424-КД-1 (надалі в тексті Кредитний договір), згідно з п.1.1 якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п.А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичаль-ника повернути кредит, сплатити проценти, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. КУБ під заставу (надалі кредит) надається Банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю шляхом перерахування кредитних коштів на поточ-ний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Пунктом 1.2 Кредитного договору визначено, що термін повернення кредиту, зазначений у п.А.3 цього договору може бути змінений згідно з п.п.А.10, 2.3.2, 2.4.1 цього договору.

За умовами п.1.3 Кредитного договору усі істотні умови кредитування наведені у Розділі А цього договору «Істотні умови кредитування».

Так, відповідно до п. А.1, А.2 Кредитного договору: вид кредиту строковий кредит. Ліміт цього договору: 3 050 000 грн на наступні цілі посів сільськогосподарських культур, купівля сільськогосподарської продукції (сільськогосподарських товарів), що підпадає під визначення груп 1 24 УКТЗЕД, а також добрив, засобів захисту рослин, пестицидів та агрохімікатів, пально-мастильних матеріалів, запасних частин, основних засобів та нематеріальних активів, оплати праці, оренди нерухомого та рухомого майна, інших товарів (робіт, послуг), що використовуються суб`єктами господарювання сільськогосподарськими товаровиробниками під час провадження операційної діяльності.

За умовами п.А.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту 01.10.2022 (включно).

Зобов`язання позичальника забезпечуються договором поруки, укладеного з ОСОБА_1 .(п.А.5 Кредитного договору).

Тип процентної ставки за цим договором фіксована (п.А.6 Кредитного договору).

За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 13,94% річних від суми непогашеної заборгованості за кредитом (п.А.6.1 Кредитного договору).

Пунктом А.8 Кредитного договору визначено, що проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.2 цього договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 цього договору).

Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього договору, повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.3.2 цього договору.

Підпунктом 2.2.13 Кредитного договору визначено, що у період дії договору позичальник зобов`язується мати у наявності активний поточний рахунок у банку. Сплата вищезазначених послуг здійснюється позичальником згідно з тарифами, що діють у банку на момент сплати.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п.А.6.1, А.6.2 цього договору. Сплата процентів за користу-вання кредитом, передбачених п.4.1 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п.А.8 цього договору.(п.4.1, 4.3. Кредитного договору).

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів, та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту.(п.4.9 Кредитного договору).

Згідно із п.4.10 Кредитного договору нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років (п.5.7 Кредитного договору).

Кредитний договір, згідно з п.6.1 вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами та діє до терміну, що зазначений в п.А.3 цього договору або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором в залежності від того, яка подія настане раніше. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань (п.6.2 Кредитного договору).

Пунктом 7.1 Кредитного договору встановлено, що його підписано із використанням каліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електрон-ні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Кредитний договір підписаний сторонами за допомогою накладення кваліфікованого електронного підпису.(т.1, арк.справи 13-18).

Матеріалами справи стверджено, що 08.04.2022 було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, згідно з п.1 якої сторони узгодили, зокрема:

а) протягом строку кредиту, зазначеного в п.А.3 договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі Програма) та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки. Кредитні гроші позичальник витрачає з метою:

- фінансування суб`єктів підприємництва сільськогосподарських товаровиробників для провадження сільськогосподарської діяльності на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення чи скасування, а саме на придбання основних засобів та покриття будь-яких витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України». Умови та порядок надання фінансо-вої державної підтримки позичальнику, визначені Порядком та цією додатковою угодою;

б) позичальник обізнаний про умови фінансової державної підтримки згідно Порядку, які йому повністю зрозумілі й зобов`язується дотримуватися умов Порядку та нести відповідальність передбачені умовами Порядку та договором;

в) позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов?язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №723 від 14.07.2021 зі змінами (надалі «Порядок надання державних гарантій»). При цьому позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 від 03.05.2022 визначено, що сторони узгодили внесення зміни до Кредитного договору, виклавши умови договору, що визначають порядок погашення кредиту та платність за його користування в наступній редакції:

2.1. За користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додаткової угодою, позичальник сплачує Банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 13,94% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою:

Індекс UIRD (3 місяці)+7%; але не більше Індекс UIRD (3міс)+7% (обмеження встановлю-ється на дату укладання цієї додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п.2.1. цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень,

де Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки банк за 15 календарних днів повідомляє позичальника/поручителя/заставо-давця та інших зобов`язаних за договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою нобіль-ного додатка «Viber»; OTP-паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвону; комунікації у ПК Приват24, в т.ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером «Чат Sender», а також за допомогою інших мобільних додатків банка та інших засобів комунікації.

У п.2.2 додаткової угоди №1 передбачено, що у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню Кредиту і /або процентів в розмірі, зазначеному в п.2.3, 2.7 цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п.2.1 цієї Додаткової угоди + 5% річних в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Відповідно до п.2.4 додаткової угоди позичальник щомісяця 1 числа місяця, що слідує за звітним місяцем, здійснює сплату процентів за користування кредитом у розмірі, з урахуванням вимог, що зазначені в п.п.2.1.-2.3. цієї додаткової угоди.

Згідно з п.2.13 додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11 цієї додаткової угоди).

Пунктом 5 додаткової угоди передбачено, що ця додаткова угода є чинною з моменту її підписання сторонами та припиняє свою дію згідно обставин, визначених в п. 4 цієї додаткової угоди.(т.1, арк.справи 20-23).

З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2022 Банк та Фермерське господарство уклали договір про внесення змін до Кредитного договору №33233424-КД-1 від 08.04.2022 , згідно з п. 1 якого сторони дійшли згоди про внесення змін до умов кредитування позичальника перед банком за договором на наступних умовах:

1) позичальник підтверджує свої зобов`язання перед банком щодо суми неповернутого кредиту за договором у розмірі 3 050 000 грн, при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за договором позичальнику не здійснюється.

Повернення позичальником кредиту за договором (погашення заборгованості за кредитом) здійснюється в строки/терміни встановлені в графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в додатку №1 до цього договору про внесення змін.

2) викласти п.А.3 договору в наступній редакції: «А.3. Кінцевий термін повернення кредиту 01.04.2023 року (включно)».

3) Змінити умови Договору, що визначають платність за користування кредитними коштами за Договором, які викладені в п.п.2.3 Додаткової угоди №1 від 08.04.2022 до Договору, шляхом викладення п.п.2.3. Додаткової угоди №1 від 08.04.2022 до Договору в наступній редакції:

« 2.3. Позичальник за умови належного виконання положень Порядку та умов Договору за користування кредитом сплачує Банку компенсаційні проценти в розмірі 0 відсотків річних протягом шести місяців кредитування, а після завершення цього періоду, починаючи з 08.10.2022 року, та до завершення строку кредитування до рівня 5 відсотків річних».

Додатком №1 до договору про внесення змін від 28.09.2022 оформлено графік погашення заборгованості, в якому визначено, що сума кредиту в розмірі 1 525 000 грн погашається 01.03.2023, 1 525 000 грн 01.04.2023.(т.1, арк.справи 28-29).

Відповідно до договору про внесення змін до Кредитного договору, укладеного 29.03.2023, сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування позичальника перед банком за договором на наступних умовах:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед банком щодо суми неповернутого кредиту за договором у розмірі: 3 048 869,53 грн., при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за договором позичальнику не здійснюється.

Повернення позичальником кредиту за договором (погашення заборгованості за кредитом), здійснюється в строки/терміни встановлені в графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в додатку №1 до цього договору про внесення змін.

2) Викласти пункт А.3. договору в наступній редакції: «А.3. Кінцевий термін повернення кредиту 01.06.2023 року (включно).»

3) Змінити умови договору, що визначають платність за користування кредитними коштами за договором, які викладені в п.2.1. додаткової угоди №1 від 08.04.2022 до договору, шляхом викладення п.2.1 додаткової угоди №1 від 08.04.2022 до договору в наступній редакції: « 2.1. За користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додаткової угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 21,19% річних. Розмір базової процент-ної ставки визначений за формулою:

Індекс UIRD (3 міс.)+9%, де Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Разом з тим максимальний розмір базової процентної ставки, що може бути застосований за кредитом суб`єкта підприємництва, не може бути більшим 30% річних.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки банк повідомляє протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка позичаль-ника/поручителя/заставодавця та інших зобов`язаних за договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка «Viber»; OTP-паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвону; комунікації у ПК Приват 24, в т.ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером «Чат Sender», а також за допомогою інших мобільних додатків банка та інших засобів комунікації.»

Додатком №1 до договору про внесення змін від 29.03.2023 оформлено графік погашення заборгованості, в якому зазначено, що кредит в розмірі 3 048 869,53 грн підлягає до погашення 01.06.2023.(т.1, арк.справи 31-32).

Матеріалами справи підтверджено, що 25.05.2023 Банк та Фермерське господарство знову підписали договір про внесення змін до Кредитного договору №33233424-КД-1 від 08.04.2022, згідно з п.1 якого сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування позичальника перед банком за договором на наступних умовах:

1) позичальник підтверджує свої зобов`язання перед банком щодо суми неповернутого кредиту за договором у розмірі 3 046 260,83 грн, при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за договором позичальнику не здійснюється.

Повернення позичальником кредиту за договором (погашення заборгованості за кредитом) здійснюється в строки/терміни встановлені в графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в додатку №1 до цього договору про внесення змін.

2) викласти п.А.3 договору в наступній редакції: «А.3. Кінцевий термін повернення кредиту 01.12.2023 (включно)».

Додатком №1 до договору про внесення змін від 25.05.2023 оформлено графік погашення заборгованості, в якому визначено, що сума кредиту в розмірі 913 878,25 грн погашається 01.10.2023, 1 066 191,29 грн 01.11.2023, 1 066 191,29 грн 01.12.2023.(т.1, арк.справи 25-26).

Матеріалами справи стверджено, що 29.11.2023 Позивач та Відповідач-1 підписали ще один договір про внесення змін до Кредитного договору №33233424-КД-1 від 08.04.2022, згідно з яким сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування позичальника перед банком за договором на наступних умовах, зокрема:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед Банком щодо суми неповернутого кредиту за договором у розмірі: 3 026 733,81 грн, при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за договором позичальнику не здійснюється.

Повернення позичальником кредиту за договором (погашення заборгованості за кредитом), здійснюється в строки/терміни встановлені в графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в додатку №1 до цього договору про внесення змін.

2) Викласти п.А.3 договору в наступній редакції: «А.3 Кінцевий термін повернення кредиту 01.03.2024 (включно)».

Додатком №1 до договору про внесення змін від 29.11.2023 оформлено графік погашення заборгованості, в якому зазначено, що кредит в сумі 1 513 366,91 грн підлягає до погашення 01.02.2024, 1 513 366,90 грн 01.03.2024.(т.1, арк.справи 34-35).

Разом з тим, з метою забезпечення зобов`язань Фермерського господарства перед Банком, 08.04.2022 ОСОБА_1 , як поручитель та АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор уклали Договір поруки №33233424-ДП-1/1 (надалі в тексті Договір поруки), предметом якого згідно з п.1.1 є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ФГ «Золоте поле ІІ» (надалі боржник) за Кредитним договором №33233424-КД-1 від 08.04.2022. Також у вказаному пункті визначені істотні умови кредитування (т.1, арк.справи 54-56).

Відповідно до п.1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.5 Договору поруки).

Поручитель зобов`язаний виконати обов`язки боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору (п.2.4.1. Договору поруки).

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за угодою-1 цей договір припиняє свою дію (п.4.1 Договору поруки).

Згідно з п.5.1 Договору поруки сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог Кредитора до Поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Договір поруки підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в поряд-ку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги», він вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису його сторонами (п.5.2 Договору поруки).

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, 28.09.2022, 29.03.2023, 29.11.2023 укла-дались договори про внесення змін до Договору поруки, у п. 1 яких зазначено, що укладенням договору про внесення змін поручитель надає свою згоду на внесення змін до Кредитного договору №33233424-КД-1 від 08.04.2022, укладеного між Фермерським господарством та Банком, відповідно до договору про внесення змін від 28.09.2022 (29.03.2023 та 29.11.2023 відповідно) до Кредитного договору та підтверджує надану поручителем поруку (солідарну в повному обсязі) згідно Договору поруки №33233424-ДП-1/1 від 08.04.2022 в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором за кредитним договором, з урахуванням зміни його умов, в тому числі згідно договору про внесення змін від 28.09.2022 (29.03.2023 та 29.11.2023 відповідно) до Кредитного договору.

За змістом п.2 вищевказаних договорів поручитель свідчить, що він ознайомлений з умовами та змістом Кредитного договору та договорів, що забезпечують його виконання, а також з усіма змінами та доповненнями до Кредитного договору, в тому числі згідно договору про внесення змін від 28.09.2022 (29.03.2023 та 29.11.2023 відповідно) до Кредитного договору і заперечень щодо них не має.(т.1, арк.справи 59, 61, 63, 65).

Усі договори та додатки до них підписано сторонами за допомогою накладення кваліфіко-ваного електронного підпису, що підтверджується копіями протоколів про створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Матеріали справи містять також договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 (далі Договір про надання гарантії), укладений між Міністром фінансів, який діє від імені держави за дорученням Кабінету міністрів України на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014р. №375 (далі гарант) та АТ КБ «ПриватБанк» (далі банк-кредитор), відповідно до п.6 якого гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Згідно з п.7 вищевказаного договору гарантія надається за кредитами, включеними до портфеля.

Гарантія вважається наданою на користь банку-кредитора з дати укладення цього договору (п.8 Договору про надання гарантії).

Відповідно до п. 31 Договору про надання гарантії, у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає гаранту вимогу, а агенту копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

За умовами п.32 вказаного договору, агент перевіряє вимогу (щодо правильності розрахунку сум, що належать до сплати гарантом банку-кредитору) та за результатами перевірки інформує гаранта щодо суми сплати за гарантією протягом 10 календарних днів з дати отримання копії вимоги.

Згідно з п.п. 33, 34 Договору про надання гарантії, банк-кредитор зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати надсилання відповідної вимоги гаранту письмово повідомити позичаль-никам за кредитами, включеними до вимоги, про надіслання відповідної вимоги гаранту. Не пізніше наступного робочого дня після отримання виплати від гаранта банк-кредитор письмово надає інформацію про це агенту із зазначенням суми та дати виплати з посиланням на відповідну вимогу.

Пунктом 35 Договору про надання гарантії визначено, що гарант на підставі вимог, отрима-них від банку-кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує па рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання таких вимог:

1) гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору;

2) на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії;

3) загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії;

4) гарант отримав підтвердження від агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору;

5) здійснення гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам законодавства на момент здійснення такої виплати.

Згідно з п.38 Договору про надання гарантії, у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати сум сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулю-вання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення повинно бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки.

Відповідно до п.39 вищевказаного договору з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України і вимог передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується:

1) застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалі-зації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язання позичальника із сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору, за таким проблемним кредитом;

2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконав-цями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору), та зарахову-ються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом (п. 40 договору про надання гарантії).

Договір підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується жодною із сторін, що на виконання умов Кредитного договору №33233424-КД-1 від 08.04.2022 Банк перерахував на рахунок Фер-мерського господарства 3 050 000,00 грн кредитних коштів, що підтверджується платіжним дорученням №DICО8ВРХNO від 08.04.2022, випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 08.04.2022 по 01.12.2024 (т.1, арк.справи 68, 71).

Матеріали справи свідчать, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням кредитних зобов`язань, Позивач звернувся до Відповідачів з повідомленням-вимогою вих.№20408НМV0S11C від 03.09.2024, в якому поінформував про наявність заборгованості за кредитом та процентами в загальному розмірі 2 828 067,48 грн та вимагав негайно здійснити її погашення у повному обсязі. Вказане повідомлення надіслано 13.09.2024, що стверджується списком згрупованих відправлень, фіскальним чеком та описом вкладення поштового відділення від 13.09.2024.(т.1, арк.справи 119-122).

Матеріалами справи також підтверджено, що 08.10.2024 Банк звернувся до Міністерства фінансів України з електронним повідомленнями, до якого додано вимогу на сплату за Гарантією №285 від 08.10.2024 за договором про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022, в якій повідомлено про настання гарантійного випадку за проблемним кредитом №33233424-КД-1 від 08.04.2022 та просив перерахувати суму сплати за гарантією в розмірі 2 017 610,99 грн.(т.1, арк.справи 101-115).

Про надіслання вказаної вимоги були повідомлені відповідачі листом №20408НМV0S11C від 08.10.2024, надіслання якого підтверджується описами вкладень у цінні листи від 01.11.2024. (т.1, арк.справи 116-118).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається зі змісту платіжної інструкції №14 від 05.11.2024 Банк перерахував на рахунок ФГ «Золоте поле ІІ» 1 657 610,99 грн з призначенням платежу «перерахування коштів зг розпорядження Погашення 3511600;351;0490;4112 Розп. МФУ від 22.10.2024 №10065. Вимоги на сплату за Гарантією №282-287 від 08.10.2024 за Договором про надання гарантії на портфельній основі від 05.04.2022 №13110-05/55. Розп. ДКСУ №20/1».(т.1, арк.справи 123).

Разом з тим, жодна із сторін не заперечує, що після подання позову Фермерське госпо-дарство сплатило Банку частину боргу в сумі 620 000,00 грн, що підтверджується доданими копіями платіжних інструкцій №144 від 03.12.2024 на суму 200 000,00 грн, №147 від 09.12.2024 на суму 150 000,00 грн, №5 від 30.01.2025 на суму 20 000,00 грн, №12 від 21.02.2025 на суму 150000,00 грн, №38 від 03.03.2025 на суму 100 000,00 грн.(т.1, арк.справи 183-184, 203, 213,228, 230).

Як зазначило АТ КБ «ПриватБанк» вказані кошти спрямовано на погашення 124 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 496 000,00 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, що окремо підтверджується платіжними інструкціями від 21.02. 2025 та від 03.03.2025.(т.1, арк.справи 212, 229).

Банк покликається на несплату йому 1 258 067,48 грн заборгованості за Кредитним договором №33233424-КД-1 від 08.04.2022, з яких 230 402,75 грн заборгованість за тілом кредиту, 106 053,74 грн заборгованість за процентами та 921 610,99 грн заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог Позивач також долучив до матеріалів справи виписки по рахунку ФГ «Золоте поле ІІ» за період 08.04.2022 01.12.2024, розрахунки заборгованості за кредитним договором від 08.04.2022, рішення учасника, паспортні дані ОСОБА_1 .

Вважаючи, що непогашенням в добровільному порядку заборгованості за кредитом Відпо-відач-1 порушив права Банку, останній позвався про стягнення солідарно з Відповідачів заборго-ваності за кредитним договором №33233424-КД-1 від 08.04.2022.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.03.2025 провадження в частині стягнення 124 000,00 заборгованості за тілом кредиту та 496 000,00 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією закрито, в решті позовних вимог позов задоволено в повному обсязі.(т.1, арк.справи 238-245).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

У відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного спору є солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належ-ним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов-язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Матеріалами справи стверджено, що 08.04.2022 Банк та Фермерське господарство уклали Кредитний договір, на виконання якого АТ КБ «ПриватБанк» перерахував на рахунок Відповідача-1 кредитні кошти в розмірі 3 050 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №DICО8ВРХNO від 08.04.2022, випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 08.04.2022 по 01.12.2024.(т.1, арк.справи 68, 71).

В подальшому, сторони уклали чотири Договори про внесення змін до Кредитного договору, якими позичальник підтверджував свої зобов`язання перед Банком, змінювався кінцевий термін повернення кредиту та графік погашення.

Поруч з цим, колегія суддів приймає до уваги, що в силу ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, згідно зі ст.554 ЦК України, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо дого-вором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних борж-ників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Матеріалами справи підтверджено, що в забезпечення виконання зобов`язань Фермерського господарства перед Банком, 08.04.2022 ОСОБА_1 як поручитель та АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор уклали Договір поруки №33233424-ДП-1/1, предметом якого згідно з п.1.1 є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ФГ «Золоте поле ІІ» за кредитним договором №33233424-КД-1 від 08.04.2022. Також у вказаному пункті визначені істотні умови кредитування.(т.1, арк.справи 54-56).

Як стверджено матеріалами справи та не заперечується жодною з сторін, Відповідач-1 не виконав своїх зобов`язань за Кредитним договором в строки встановлені договором. Тому вразо-вуючи умови Договору поруки, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстан-ції, що для солідарного стягнення з ОСОБА_1 1 878 067,48 грн заборгованості правові підстави існують.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів зауважує, що основним доводом Скаржника є те, що кредитний договір, договір поруки та договори про внесення змін до них, підписані від імені АТ КБ «ПриватБанк» працівниками по довіреності, однак такі довіреності відсутні в матеріалах справи, тому на думку Апелянта, вищевказані правочини підписані не уповноваженими на те особами, тому є неукладеними.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законо-давства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

В силу приписів частини другої статті 642 ЦК України, коли особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З огляду на зазначені норми права не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, якщо дії свідчать про те, що договір фактично був укладений. (Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного суду від 21.07.2021 у справі №139/409/19, від 15.01.2025 у справі №179/1515/23).

Матеріалами справи підтверджено, що Банк перерахував для Фермерського господарства кошти, а останнє користувалося ними, однак не виконало взяті на себе зобов`язання з повернення таких коштів згідно встановлених строків.

Разом з тим, пунктом 8.3. Кредитного договору, поміж іншого сторони підтвердили, що їх представники, які підписали даний Договір та Додатки до нього, мають усі необхідні повнова-ження у відповідності до законодавства та установчих документів для того, щоб представляти Сторону та укласти від її імені даний Договір. Сторони зобов`язуються не пред`являти жодних претензій одна до одної щодо недійсності цього Договору та/або супровідних документів до нього, за умови що вони підписані особою, яка діє як представник сторони та скріплені печаткою Сторони.

З матеріалів справи вбачається, що як і Кредитний договір, Договір поруки, так і Договори про внесення у них змін укладалися в електронній формі з накладенням електронного цифрового підпису директора відділення та електронною печаткою зі сторони Банку, так і електронним цифровим підписом зі сторони Фермерського господарства, від імені якого діяв директор Гуменюк О.І. та електронною печаткою підприємства.

Крім того, матеріали справи не містять, а Скаржником не надано доказів визнання недійс-ними Кредитного договору чи Договору поруки, або доказів вчинення правочину від імені юридичної особи з перевищенням повноважень.

Колегія суддів також бере до уваги, що саме Позичальник неодноразово звертався до Банку з пропозиціями внесення змін до Кредитного договору щодо зміни строків його виконання.

Більше того, матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, Фермерське господарство не подавало відзиву на позовну заяву з запереченнями щодо безпідставності заявленого позову, а навпаки не заперечувало проти існування заборгованості перед Банком.

Апеляційний суд також зауважує, що Фермерське господарство сплатило повністю суму заборгованості перед Банком під час апеляційного провадження, що не заперечує жодна із сторін, тим самим підтверджуючи обґрунтованість та згоду із заявленим позовом.

З огляду на вище встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інс-танції, що у зв`язку з невиконанням Відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором та Договором поруки в частині розрахунків, Банк правомірно заявив позовні вимоги про солідарне стягнення з Відповідачів 230 402,75 грн заборгованості за кредитом, 106 053,74 грн заборгованості за процентами, 921 610,99 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Щодо поданого клопотання Фермерського господарства про закриття провадження у справі у зв`язку з повним погашенням заборгованості перед Банком, то колегія суддів бере до уваги наступне.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під пред-метом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої позиції (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 95)).

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

При цьому протилежне, зокрема скасування рішення суду з тих підстав, що сторона спору на стадії апеляційного перегляду рішення вчинила дії, які направлені, по суті, на вирішення питання шляхом фактично позапримусового виконання зобов`язання, хоча і за наслідками встановлення судом першої інстанції обставин та ухвалення рішення про зобов`язання вчинення дій на користь позивача, означало б скасування законного та обґрунтованого рішення, яке ухвалене за результа-тами встановлення фактичних обставин справи, надання оцінки доказам, правильного застосу-вання норм матеріального і процесуального права.

За статтею 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у перед-бачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провад-ження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або част-ково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Статтею 278 ГПК України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині. Відповідно до наведеної статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Разом з тим статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, у розумінні статті 278 ГПК України підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі є порушення судом процесуального законо-давства, зокрема, й коли суд першої інстанції не врахував обставини того, що предмет спору припинив існувати до ухвалення рішення.

Колегія суддів зауважує, що ГПК України передбачає спеціальні процесуальні механізми та процедуру для випадку припинення існування предмета спору, які виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Так, у разі, коли боржник добровільно виконав рішення суду (повністю чи частково), яке підлягає виконанню на підставі виконавчого документа (наказу), то боржник відповідно до частини другої статті 328 ГПК України наділений правом звернутися до суду із відповідною заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою).

Колегія суддів зауважує, що при застосуванні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України слід враховувати, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального законодавства можливе у разі, коли:

- предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення і ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення;

- при апеляційному перегляді судового рішення першої інстанції встановлено, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухва-лення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провад-ження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

У тому разі, коли суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, то встанов-лені апеляційним судом обставини припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

При цьому, апеляційний суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі №916/3006/23 про те, що суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виник-нення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи.

Таким чином, встановивши, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а Фермерське господарство погасило заборгованість перед Банком в повному обсязі на стадій апеляційного перегляду, колегія суддів виснує про відсутність можливості закриття про-вадження у справі на підстав п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

На переконання апеляційного суду всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, доводи Відповідача-1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду апе-ляційної скарги, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та спростовуються викладеними вище висновками суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо п.1 ст.6 Конвенції, яка зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див.рішення від 09.12. 1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п.26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v.Ukraine), заява №22750/02, п.42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, п.18, 19).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Фермерського господарства «Золоте Поле ІІ» про закриття провадження у справі №924/1074/24 відмовити.

2. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Золоте Поле ІІ» на рішення господарсь-кого суду Хмельницької області від 06.03.2025 у справі №924/1074/24 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

4. Матеріали справи №924/1074/24 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.