ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/744/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, б. 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Латек" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Квартальна 8/8, під`їзд 2)
про стягнення 3227332,43 грн.
за участю представників:

позивача - Корсун Ю.Ю., довіреність №672-Д від 27.12.2024,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Латек", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3124575,31 грн., з яких: 1770975,98 грн. пені та 1353599,33 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати.

Також до стягнення заявлені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 37494,90 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2025 у справі № 922/744/25 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.04.2025 о 10:20.

19.03.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх. № 6994), в якій позивач просить збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 102757,12 грн., з яких: 57261,60 грн. пені за період з 01.03.2025 по 02.03.2025 та 45495,52 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати за період з 01.03.2025 по 02.03.2025. Отже, нова ціна позову становить - 3227332,43 грн.

26.03.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №7688) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

08.04.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (вх. №8631), мотивоване перебуванням директора відповідача у відрядженні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.04.2025 у справі № 922/744/25 заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 6994 від 19.03.2025) прийнято до розгляду та відкладено підготовче засідання на 22.04.2025 об 11:00

11.04.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №9118), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

15.04.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №9388), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2025 у справі № 922/744/25 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/744/25 до судового розгляду по суті на 20.05.20255 об 11:20

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2025 у справі № 922/744/25 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 03.06.2025 о 10:20 год.

30.05.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №13029), які досліджено та приєднано до матеріалів справи

Позивач у судове засідання 03.06.2025 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на свою користь 3124575,31 грн., з яких: 1770975,98 грн. пені та 1353599,33 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати.

Відповідач у судове засідання 15.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно з частиною 1, 3 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Отже, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, судом встановлено наступне.

Наказом Міністерства оборони України від 17.06.2022 № 159 утворено Державне під приємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (далі - Пози вач, Агенція, Підприємство, Замовник) та, затверджено статут Підприємства (далі - Ста тут, зі змінами внесеними наказом Міністерства оборони України, наказом від 16.12.2024 № 839).

Пунктом 1.2 Статуту визначено, що Підприємство уповноважене на здійснення заку півель та укладення державних контрактів (договорів) на закупівлю товарів, робіт і послуг оборонного призначення для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони.

Відповідно до п. 2.1 Статуту Підприємство утворено з метою створення інтегрованої системи закупівель у Міністерстві оборони України, забезпечення життєвого циклу Товарів обо ронного призначення, укладення компенсаційних (офсетних) договорів, визначення етапності виконання державних контрактів (договорів) із забезпечення Товарами оборонного призначення, здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг, у тому числі як служби державного замовника у сфері оборони, реалізації та забезпечення виконання державних цільових оборонних програм, а також одержання прибутку від ста тутної діяльності Підприємства. Також, серед іншого, на Агенцію покладено здійснення закупівель та укладення державних контрактів (договорів) на закупівлю Товарів оборонного призначення та інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб Збройних Сил України та Міністер ства оборони України (п. 2.2 Статуту).

Так, матеріалами справи встановлено, що 11.11.2024 між Агенцією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Латек" (Виконавець) було укладено Державний контракт № 26/3-654-VDK- 24 (далі - Контракт) на виготовлення та поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення, відповідно до умов пункту 1.1. якого, Виконавець зобов`язується виготовити та поставити Замовнику з дотриманням вимог законодавства України, умов і вимог цього Контракту товари оборонного призначення (далі - Товар), найменування, технічні характеристики, кількість, вартість (ціна) та строки поставки яких зазначені у цьому Контракті та в Специфікації товарів оборонного призначення (Додаток 1 до Контракту) (далі - Специфікація), для подальшого використання Збройними Силами України, а Замовник зобов`язується прийняти через НОМЕР_1 військове представництво Міністерства оборони України та оплатити Товар в строки і на умовах, визначених цим Контрактом.

Відповідно до п. 2.2. Контракту, загальна вартість (ціна) Товару за Контрактом становить 171784800,00 грн., ПДВ становить 28630800,00 грн.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 25.11.2024 до Контракту, Сторони виклали пункт 2.2. у наступній редакції: «...загальна вартість (ціна) Товару за цим Контрактом становить 143 154 000,00 грн.

Сторони визнають та підтверджують, що згідно з пп. 4. п. 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України операції з постачання Товару за цим Контрактом звільняються від оподаткування податком на додану вартість...».

У відповідності до Додаткової угоди № 2 від 19.12.2024 Сторони визначили, що обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання за цим. Контрактом за загальним фондом КТІКВК 2101150 у 2024 році становлять 100 207 800,00 грн.

Відповідно до п. 2.9. Контракту, розрахунки за товари можуть здійснюватися шляхом проведення попередньої оплати у розмірі до 70 (сімдесяти) відсотків від вартості (ціни) Товару за Контрактом на строк не більше як на 90 днів з дати перерахування коштів на рахунок Виконавця у такому порядку:

Сплата до 70 (сімдесяти) відсотків від вартості Товару за Контрактом здійснюється Замовником на підставі рахунку, наданого Виконавцем та за умови надання Виконавцем Замовнику чинного на дату подання рахунку обґрунтування необхідності попередньої оплати.

Замовник письмово поінформує Виконавця щодо рішення державного замовника стосовно можливості та порядку здійснення попередньої оплати за цим Контрактом протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання такого рішення.

У разі проведення попередньої оплати Товар поставляється не пізніше строку поставки Товару, зазначеного у Специфікації.

Попередня оплата здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після прийняття державним замовником рішення щодо здійснення попередньої оплати за умови наявності (надходження) бюджетних асигнувань (коштів) па рахунку Замовника на підставі рахунку на оплату, наданого Виконавцем, шляхом перерахування коштів па рахунок, відкритий на ім`я Виконавця в органі державної казначейської служби, з подальшим використанням зазначених коштів Виконавцем виключно на цілі, визначені цим Контрактом, з наданням відповідних підтвердних документів.

У Додатку № 1 до Контракту Специфікації товарів оборонного призначення, Сторони визначили строки поставки Товару (першої партії), а саме у кількості 4 000 од. Т0+30 календарних днів, другої партії Товару у кількості 4 000 од. Т0+60 календарних днів, де ТО - дата здійснення попередньої оплати згідно з абз. 2 п. 2.9. Контракту.

На виконання п. 2.9. Контракту Замовник 29.11.2024 здійснив попередню оплату за контрактом в розмірі 100 207 800,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, у відповідності до умов Контракту Виконавець зобов`язаний поставити першу партію Товару в строк до 29.12.2024 включно, другу партію в строк до 28.01.2025 включно.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що відповідно до актів приймання-передачі убачається, що виконавець поставив першу партію Товару лише 16.01.2025, другу пар тію було поставлено частинами - 790 од. 03.02.2025, 1540 од. 11.02.2025 та 1670 од. 20.02.2025, чим порушив умови Контракту.

З метою досудового врегулювання спору, Агенція звернулась до Відповідача з претензією від 22.01.2025 № 11/2-11152 та уточненою претензією від 23.01.2025 № 11/2- 1255, в яких вимагала сплатити пеню за порушення строків поставки Товару, а також проценти за користування коштами попередньої оплати.

Відповідач, своїм листом від 28.01.2025 № С-28/5 відмовив позивачу в задоволенні його вимог з посиланням на лист від 20.01.2025 № ЛО-201, щодо виникнення непередбачуваних обставин в контрагента Відповідача, які унеможливили своєчасну поставку Товарів.

Позивач у позові зазначає про те, що Агенція критично ставиться до таких тверджень відповідача, оскільки виникнення труднощів у його контрагентів є передбачуваним ризиком комерційної діяльності підприємства, що не може вважатися надзвичайною обставиною.

З огляду на вказане, посилаючись на порушення відповідачем умов договору (контракту) щодо строків поставки, позивач нарахував відповідачеві та заявив до стягнення з останнього пеню у розмірі 1828237,58 грн. та 1399094,85 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач у відзиві зазначає про те, що він вживав заходів для вирішення проблем з поставкою, зокрема зазначив про те, що на момент укладання Контракту, останній був забезпечений необхідними ресурсами, виробничими потужностями та достатнім штатом кваліфікованих працівників для виконання робіт, що підтверджується Висновком НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України від 25.10.2024 року №1026/2758 щодо спроможності ТОВ «ЛАТЕК» з постачання 10000 одиниць напівавтоматичних рушниць SAFARI HG-105M калібру 12/76 (далі - Висновок НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України), тому правомірно розраховував у разі укладання Контракту належним чином виконати зобов`язання у встановлені терміни. Товар виробляється з комплектуючих закордонного виробництва (сто відсотків деталей та складальних одиниць виробництва Турецької Республіки) (далі - комплектуючі, продукція), що підтверджується й Висновком НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України. Також відповідачем у відзиві зазначено про те, що у період з 2022 року існують партнерські відносини з компанією WF WELL SYSTEM SP. Z.O.O. (Республіка Польща), яка на підставі Договору №WFPLUA2405/2022 від 24.05.2022 року (далі - Договір), зобов`язалася поставляти відповідачу необхідні комплектуючі для Товару з Турецької Республіки. На виконання Контракту, Відповідач здійснив оплату компанії WF WELL SYSTEM SP. Z.O.O. (Республіка Польща) за Специфікаціями від 31.10.2024 №10, від 04.11.2024 №11, від 18.11.2024 №12, від 19.11.2024 №13, від 02.12.2024 року №13, від 03.12.2024 №14, від 04.12.2024 №15, від 04.12.2024 №16 від 04.12.2024 до Договору для поставки комплектуючих для виробництва першої партії Товару. Отже, відповідачем зазначено, що уклавши Договір та Специфікації до нього, Відповідач правомірно розраховував на належне його виконання компанією WF WELL SYSTEM SP. Z.O.O., з урахуванням строків поставки Товару, тому останній належним чином розпочав виконання Контракту та вживав всіх заходів для його своєчасного виконання своїх зобов`язань. Проте, в період виконання Контракту відбулись обставини, які істотно ускладнили виконання відповідачем своїх зобов`язань у частині своєчасного виготовлення та поставки Товару за Контрактом, а також вплинули на баланс майнових інтересів сторін Контракту, вказані обставини зумовлено причинами, які не залежали від Відповідача і перебували поза його контролем, і які воно не могло усунути самостійно, при всій турботливості та обачності, виходячи з наступного. У відзиві відповідачем наголошено про те, що відповідач максимально оперативно здійснив оплату польському контрагенту за поставку комплектуючих, фактично зазначена продукція була отримана Підприємством лише 27.12.2024. Оскільки комплектуючі, з яких виготовляється Товар, мають іноземне походження і виробляються в Турецькій Республіці, їх постачання зазнало значної затримки. З метою найшвидшого отримання продукції, іноземний партнер погодився відправити її під гарантії відповідача ще до отримання оплати за них. Однак, спроба доставити комплектуючі автомобільним транспортом призвела до непередбачених труднощів, а саме: завантажені продукцією машини не пройшли митну процедуру на кордоні з Республікою Болгарією, перебували там майже два тижні та були повернуті виробнику комплектуючих. Для прискорення процесу доставки комплектуючих напряму до Республіки Польща, Підприємством спільно з компанією WF WELL SYSTEM SP. Z.O.O. (Республіка Польща) та турецьким виробником продукції було прийняте рішення щодо поставки комплектуючих за допомогою авіаперевізника. Затримки комплектуючих підтверджується листом компанії WF WELL SYSTEM SP. Z.O.O. (Республіка Польща) від 08.01.2025 №WF 0108/2025-0324, згідно з яким, поставку комплектуючих в Україну планувалось здійснити з Туреччини до Польщі через Болгарію орієнтовно на 10.12.2024, проте, через необхідність отримання додаткового дозвільного документу під час перебування вантажу на митному кордоні в Болгарії, що зайняло би близько 5-6 тижнів, з метою прискорення поставки було прийняте рішення повернути комплектуючі з кордону Болгарії до Туреччини та направити вантаж напряму до Польщі за допомогою авіасполучення. Враховуючи зазначені обставини, комплектуючі були отримані ТОВ «ЛАТЕК» лише 27.12.2024, замість 10.12.2024, як планувалось, що підтверджується імпортними митними деклараціями від 26.12.2024 року №24U22U0, №24U23U9, від 27.12.2024 №24U24U8. Відповідно до Висновку 85 військового представництва Міністерства оборони України від 25.10.2024 №1026/2758 щодо спроможності ТОВ «ЛАТЕК» з постачання 10000 одиниць напівавтоматичних рушниць SAFARI HG-105M калібру 12/76, зазначено, що серед ризиків, які можуть вплинути на своєчасне надання послуг Виконавця за Контрактом є, зокрема, стовідсоткова залежність відповідача від комплектуючих закордонного виробництва - Турецька Республіка. При цьому, відповідачем наголошено про те, що на території України відсутні виробники комплектуючих для виробництва Товару за Контрактом, тому пошук альтернативних підприємств-виробників комплектуючих в умовах дії воєнного стану, можлива потреба у доопрацюванні необхідних комплектуючих нового виробника, що повинні відповідати Технічним умовам ТУ У 25.4-2:2024 «Рушниця напівавтоматична SAFARI HG-105M калібру 12/76, затвердженим відповідачем. 09.09.2024 та погодженим НОМЕР_1 військовим представництвом Міністерства оборони України 25.09.2024 (далі - Технічні умови), в тому числі, погодження цих питань із Замовником, укладання Контрактів із підприємством-виробником, видачу їм технічного завдання тощо, потребувало б додаткового часу, що у будь-якому випадку призвело б до порушення термінів поставки за Контрактом. Крім того, відповідачем зазначено про те, що закупівля комплектуючих для виробництва Товару у нового виробника можливо призвела б до фактичного збільшення вартості робіт, що є неприпустимим. Додатково відповідачем вказано про те, що зміна Відповідача-виробника комплектуючих потребує проведення попередньої роботи із дослідження зразків продукції, що неможливо провести в найкоротші терміни. Таким чином, на переконання відповідача, затримка поставки комплектуючих з Турецької Республіки через простій машин з продукцією на митному кордоні Республіки Болгарії та повернення їх виробнику призвела до значної затримки поставки комплектуючих безпосередньо до України, та, в свою чергу, до прострочення відповідачем термінів виготовлення та поставки першої партії Товару. Дані обставини Відповідач не міг передбачити при укладанні Контракту та усунути самостійно, оскільки вони знаходились поза контролем Відповідачем. Ще одним, не менш важливим фактором, який безпосередньо вплинув на своєчасність виконання Контракту, є те що, виробничі потужності Відповідача знаходяться у місті Харкові Харківської області, де продовжуються обстріли збройними силами Російської Федерації. Отже, через місцезнаходження Відповідача в районі воєнних (бойових) дій, значно ускладнюється робота щодо виконання Контракту через тривалі повітряні тривоги. Так, згідно з Довідкою ТОВ «Латек» від 08.01.2025 року №ДВ/01/2, у період з 01.12.2024 по 31.12.2024 з 22 робочих днів кількість втрачених робочих днів склала 7,25 робочих днів. Продовження циклу виробництва у зв`язку з втратами робочого часу через тривоги збільшилося в 1,49 рази. За таких обставин, навіть втрата 8 робочих днів внаслідок повітряних тривог є істотною, оскільки, для поставки Товару за Контрактом, з урахуванням поставки іноземних комплектуючих, встановлені скорочені терміни. У відзиві відповідач також просив зменшити розмір заявлених до стягнення пені та процентів за користування коштами попередньої оплати.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару

Водночас, спірний Контракт передбачає виготовлення Товару, відтак він містить в собі також ознаки договору підряду.

У відповідності до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підряд ник) зобов`язується па свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (за мовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити викопану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідряд ник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, поло ження цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Предметом позову в даній справі є вимога про стягнення 3227332,43 грн., з яких: 1828237,58 грн. пені та 1399094,85 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати за несвоєчасну поставку товару.

Так, як встановлено матеріалами справи і не заперечується сторонами, відповідно до актів приймання-передачі убачається, що виконавець поставив першу партію Товару лише 16.01.2025, другу партію було поставлено частинами - 790 од. 03.02.2025, 1540 од. 11.02.2025 та 1670 од. 20.02.2025, чим порушив умови Контракту.

Отже відповідачем порушено умови контракту щодо строків поставки товару, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України та умов контракту.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пп. 1 п. 7.2 Контракту, у разі порушення строків поставки Товару з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Також пп. 4 п. 7.2 Контракту передбачено, що у разі порушення Виконавцем зобов`язань щодо строків поставки Товару, за умови здійснення Замовником попередньої оплати, Виконавець зобов`язаний сплатити на користь Замовника проценти за користування коштами попередньої оплати (в частині вартості простроченого Товару) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від дня порушення строку поставки Товару до дня виконання Виконавцем обов`язку щодо поставки Товару, визначеного згідно з абзацом першим пункту 3.3 цього Контракту.

Частиною 3 ст. 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нара ховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного переданім товару покупцеві або повернення йому суми по передньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом циві льного законодавства.

За своєю правовою природою проценти є винагородою (платою) за користування грошовими коштами. Натомість неустойка є видом забезпечення виконання зобов`язання та за своєю правовою природою є штрафною санкцією, яка може застосовуватись до бор жника у разі порушення ним зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку пені та процентів за користування коштами вбачається, що їх розмір було визначено позивачем вірно, а розрахунки позивача є арифметично вірними, у зв`язку з чим заявлені до стягнення: пеня у розмірі 1828237,58 грн. та проценти за користування коштами попередньої оплати у розмірі 1399094,85 грн. підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру нарахованої позивачем пені, суд відзначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач).

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 ГПК, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 ГК та ст. 551 ЦК, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №916/3211/16, від 26.01.2021 у справі №922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20):

- ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання);

- причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання;

- тривалість прострочення виконання;

- наслідки порушення зобов`язання для кредитора;

- поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора);

- поведінку кредитора;

- майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати);

- негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника;

- статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення);

- майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. ст. 86, 236-238 ГПК).

Такі правові висновки щодо застосування вказаних норм Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України зроблено Верховним Судом у постановах від 14.04.2021 у справі №923/587/20, від 01.10.2020 у справі №904/5610/19, від 02.12.2020 у справі №913/698/19, від 26.01.2021 у справі №922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 03.03.2021 у справі №925/74/19, від 16.03.2021 у справі №910/3356/20, від 30.03.2021 у справі №902/538/18, від 19.01.2021 у справі №920/705/19, від 27.01.2021 у справі №910/16181/18, від 31.03.2020 у справі №910/8698/19, від 11.03.2020 у справі №910/16386/18, від 09.07.2020 у справі №916/39/19, від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20, від 13.04.2021 у справі №914/833/19, від 22.06.2021 у справі №920/456/17.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/2269/22 зазначила про те, що висновки Верховного Суду у справах щодо спорів, в яких вирішувалось питання щодо зменшення неустойки, демонструють очевидну різноманітність обставин (підстав та чинників), які беруться судом до уваги та впливають на рішення щодо зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню.

Отже, і чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір, і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, тобто у межах судового розсуду.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/10331/23.

Відповідно до п. 7.5. Контракту, відповідно до якого випадку невиконання або неналежного виконання однією зі Сторін своїх зобов`язань за Контрактом, і які привели до заподіяння збитків іншій Стороні, винна Сторона зобов`язана відшкодувати такі збитки у межах реального збитку понад неустойки, передбачені цим Контрактом і чинним законодавством України. Упущена вигода відшкодуванню не підлягає.

Під реальними збитками слід розуміти втрати, які потерпіла Сторона понесла у зв`язку з порушенням іншою Стороною умов цього Контракту, витрати, які Сторона понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права.

Втім у даному разі матеріали справи не місять доказів понесення позивачем реальних збитків або негативних наслідків які йому було завдані.

Також, згідно з п.3.2 та 3.5 Контракту Товар поставляється Отримувачу (військовій частині) відомості щодо негативних наслідків яких міг зазнати Отримувач також відсутні, а отже слід вважати, що такі наслідки відсутні, оскільки Отримувач не заявляв про такі, а ні Позивачу, а ні Відповідачу, тобто Отримувач також не зазнав збитків або інших негативних наслідків, що є важливою кваліфікуючою ознакою у п 7.5. Контракту.

Із обставин справи також убачається, що у даному разі, серед іншого, додатковим важливим фактором, який істотно вплинув на своєчасність виконання підприємством відповідача Контракту, є та обставина, що тривалість повного циклу серійного виробництва партії 4000 штук Товару складає 30 робочих днів, згідно пояснювальній записці від 09.01.2025 року №ЗП/1001.

Вказана інформація надавалась Замовнику та була взята останнім до уваги при прийнятті рішення щодо спроможності Відповідача виготовляти напівавтоматичну рушницю SAFARI HG-105M калібру 12/76, про що зазначено у Висновку НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України від 25.10.2024 року №1026/2758 щодо спроможності відповідача з постачання 10000 одиниць напівавтоматичних рушниць SAFARI HG-105M калібру 12/76, а також у Довідці Відповідача від 19.10.2024 року №8-ж, яка надавалась Замовник для вирішення питання щодо спроможності Відповідача на виготовлення та поставку Товару.

Згідно з абз.2. п.1.4 Контракту, Товар (партія товару) повинен мати паспорт (формуляр, етикетку), що засвідчує якість Товару з обов`язковим зазначенням дати виготовлення та посвідчення представництва Замовника.

Підпунктом 3.1.1 п.3.1 Контракту встановлено, що якість і комплектність Товару перевіряється ВТК Виконавця та Представництвом Замовника. Приймання Товару за якістю і комплектністю здійснюється шляхом проведення приймально-здавальних випробувань за участю представника Замовника. Товар вважається прийнятим за якістю і комплектністю, якщо у разі проведення цих випробувань буде підтверджено відповідність Товару вимогам, зазначеним у Специфікації.

Як зазначає відповідач, цикл серійного виробництва Товару у кількості 4000 одиниць складає 30 робочих днів та не включає в себе час, необхідний на подальші дії з приймання-передачі тощо, а лише включає час виробничого процесу з виготовлення Товару.

Відповідно до п.п.3.3.1 п.3.3 Технічних умов, приймально-здавальні випробування (далі - ПЗВ) проводять для контролювання відповідності рушниць вимогам ТУ, визначеним для даної категорії випробувань в таблиці 3.1. Згідно з п.п.3.3.2 п.3.3 Технічних умов, на ПЗВ і приймання пред`являють одну або партію рушниць, які витримали пред`явницькі випробування, проведені ОЯ. Рушниці пред`являють ПЗ (Представництву замовника) на підставі повідомлення. ПЗВ підлягають 100% рушниць з кожної партії. Підпунктом 3.3.4 п.3.3 Технічних умов, за позитивних результатів ПЗВ ПЗ приймає рушницю, ставить пломби на кейс розміщення, які мають відповідати ТУ, а в формулярі (ФО) на прийняту рушницю викладає висновок, який свідчить про приймання та придатність рушниці.

З урахуванням наведених підстав, при визначенні часу, потрібного на поставку Товару згідно зі Специфікацією до Контракту, виникла необхідність врахувати дуже суттєві положення Контракту та інших документів, для проведення спільно із Замовником додаткового розрахування необхідного на ці процедури часу. Оформлення документації та процес прийому Товару, які передують поставці, що виконує Представник Замовника, займають більшу кількість часу, ніж передбачена Контрактом.

Таким чином, встановлення у Специфікації до Контракту термінів поставки Товару 30 календарних днів, замість 30 робочих днів, заявлених Підприємством для виготовлення та поставки Товару, що убачається з Довідки ТОВ «ЛАТЕК» від 19.10.2024 року №8-ж, Висновок 85 військового представництва Міністерства оборони України від 25.10.2024 року №1026/2758), значною мірою (майже на третину) скоротило час, необхідний для виробництва та поставки Товару, та істотно ускладнило своєчасне виконання поставки першої партії Товару в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Під ризиками, в контексті цієї норми треба розуміти таку зміну обставин, яку можна передбачити, це ризики, які є звичайними, зрозумілими та притаманними для здійснення господарської діяльності.

Так, першою умовою є ті обставини, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

У відповідності з даною умовою, події, що вплинули на своєчасне виконання Відповідачем зобов`язань за Контрактом, повинні мати місце або стати відомими сторонам після укладення Контракту. У даному випадку, ТОВ «Латек» не могло передбачити затримку поставки комплектуючих та безпосередню кількість та тривалість повітряних тривог тощо.

Відповідачем під час розгляду справи неоднаразово було наголошено про те, що в даному випадку, неможливість виконувати належним чином зобов`язання за Контрактом виникла через обставини, які не залежать від волі ТОВ «ЛАТЕК» та на які воно не має впливу. Ускладнюючим чинником в даному випадку стали ракетні обстріли збройними силами Російської Федерації на території м. Харків та Харківської області, що призводило до перебування працівників Відповідача в укриттях через повітряні тривоги та, в свою чергу, скорочення робочого часу на виготовлення Товару.

Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Обставини, що склались для Відповідача позбавляють останнього того, на що він розраховував при укладенні Контракту.

З огляду на викладене, є правомірними та обґрунтованими висновки про те, що подальше виконання Контракту на існуючих умовах порушує співвідношення майнових інтересів сторін та призводить до порушення одного з основних принципів цивільно-правових відносин, закріплених в статтях 3 та 509 ЦК України, - принципу справедливості.

Враховуючи вищевикладене, обставини, а саме: воєнні (бойові) дії та ракетні обстріли на території м. Харків та Харківської області; тривалі повітряні тривоги; затримка поставки товару польським контрагентом Відповідача; невідповідність термінів виробництва та поставки Товару, встановлених у Контракті, реальним термінам, заявленим Підприємством тощо, є об`єктивними обставинами, через які ТОВ «Латек» позбавлено можливості належним чином виконувати зобов`язання за Контрактом.

Таким чином матеріали справи свідчать про наявність у даному разі обставин, які склались для відповідача, які є:

- є надзвичайними, оскільки зумовлені причинами, які були викликані зовнішніми факторами, зокрема: веденням воєнних (бойових) дій та ракетними обстрілами на території м. Харків і Харківської області, тривалими повітряними тривогами тощо;

- викликані причинами, які перебувають поза контролем Відповідача, та яких воно не може усунути самостійно, при всій турботливості та обачності;

- є об`єктивними та такими, що істотно впливають на можливість ТОВ «ЛАТЕК» належним чином виконати свої зобов`язання у встановлені Контрактом строки;

- свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, що виникли, та фактом ускладнення своєчасного виконання Підприємством зобов`язань за Контрактом.

З урахуванням викладеного, вказане переконливо свідчить про те, що у даному разі наявний комплекс чинників, які виникли в процесі виконання Контракту, в даному випадку, слід кваліфікувати як істотну зміну обставин у розумінні статті 652 ЦК України, оскільки ситуація, яка склалася у ТОВ «ЛАТЕК», обумовлена рядом непрогнозованих факторів, виникнення яких неможливо було передбачити на момент укладання Контракту.

Крім того, відповідно до ст.ст.6.2.2, 6.2.3 Принципів міжнародних комерційних договорів (принципи УНІДРУА (UNIDROIT) звільнення від виконання зобов`язань повинно надаватися за наявності «ускладнень» (hardship). Ускладнення має місце тоді, коли виникають події, які істотно змінюють рівновагу договірних зобов`язань або у зв`язку зі зростанням вартості виконання, або у зв`язку зі зменшенням цінності виконання, яке отримує сторона, а також:

а) події, що виникають чи стають відомими стороні, яка опинилась у невигідному становищі, після укладення договору;

б) події, які до укладення договору не могли бути розумно враховані стороною, що опинилась у в невигідному становищі;

в) події поза контролем сторони, що опинилась у невигідному становищі;

г) якщо ризик настання таких подій не припускався стороною, що опинилась у невигідному становищі.

В цьому разі виникає потреба адаптування умов Контракту до змінених істотним чином обставин.

У випадку ускладнення сторона, яка опинилась у невигідному становищі, має право звернутися з проханням щодо перегляду договору.

Відповідно до ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні Контракту, він може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено Контрактом або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б Контракт або уклали б його на інших умовах.

Враховуючи вищевикладене та надані докази, зміна обставин за Контрактом для ТОВ «ЛАТЕК» є істотною, оскільки якби ці обставини можливо було передбачити раніше, Підприємство уклало б Контракт із Замовником на інших умовах або не укладало б взагалі.

Таким чином, зміна умов Контракту у зв`язку з істотною зміною обставин є необхідною, оскільки виконання Контракту на існуючих умовах потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує витрати, необхідні для його виконання на умовах, змінених Сторонами Контракту.

Пунктом 4.2 Контракту передбачено, що в обґрунтованих випадках Сторони мають право коригувати строк поставки Товару не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до закінчення строку дія Контракту шляхом внесення змін до нього.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідач 09.01.2024 звернувся до Харківської торгово-промислової палати з відповідною заявою та отримав Висновок (Hardship) від 17.01.2025 року №15/63.01-6, в якому йдеться, що для ТОВ «ЛАТЕК» при виконанні своїх зобов`язань за Контрактом відбулась істотна зміна обставин, що знаходилась поза контролем Сторін та яка об`єктивно ускладнює своєчасне виконання зобов`язань за Державним контрактом на виготовлення та поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення від 11 листопада 2024 року №26/3-654-VDK-24, укладеним з Державним підприємством Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель».

У зв`язку з настанням істотної зміни обставин, згідно зі ст. 652 Цивільного кодексу України, ТОВ «ЛАТЕК» має право ініціювати внесення змін до Державного контракту на виготовлення та поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення від 11 листопада 2024 року №26/3-654-VDK-24 в частині продовження строків поставки Товару.

Також, згідно з абз.1 п.7.12. Контракту Продовження строку (терміну) виконання зобов`язань постачання Товару можливе у випадку настання істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за Контрактом у разі, якщо вони змінилися настільки, що якби Сторони могли це передбачити, вони не укладали 6 цей Контракт, або уклали б його на інших умовах. У разі зміни обставин, якими Сторони керувалися при укладенні Контракту він може бути змінений або розірваний за згодою Сторін.

Після отримання даного висновку, Відповідач звернувся до Позивача, шляхом направлення листа №AO-201 від 20 січня 2025 року, в якому просив укласти додаткову угоду до Контракту, якою встановити строк поставки загальної кількості Товару (10 000 комплектів) протягом 90 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати, без поділу загальної кількості Товару на партії. Також цим листом просили Позивача не застосовувати до ТОВ «ЛАТЕК» штрафні санкції за несвоєчасну поставку першої партії Товару за Контрактом.

Відповідачем своєчасно не було отримано від Позивача коштів післяплати за здійснену поставку, а саме 17 078 480,00 грн., тому 12.02.2025 року Відповідачем було направлено лист вих. №АО-122 від 12.02.2025 р., в якому Відповідач просив, зокрема: якнайшвидше здійснити доплату 30% вартості Товару першої партії у розмірі 17078480,00 грн., та втретє просив розглянути можливість зміни умов поставки та укласти додаткову угоду між Позивачем та Відповідачем до Державного контракту на виготовлення та поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №26/3-654-VDK-24 від 11.11.2024, якою встановити строк поставки загальної кількості Товару (10000 комплектів) протягом 90 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати, без поділу загальної кількості Товару на партії, а також просили Позивача не застосовувати до ТОВ «ЛАТЕК» штрафні санкції, зазначені у претензії вих. №11/2-1152 від 22.01.2025 року.

Таким чином, оцінюючи наявні матеріали даної справи, доводи відповідача, беручи до уваги інтереси позивача, враховуючи виконання основного зобов`язання за договором в повному обсязі, відсутність доказів понесення позивачем збитків та інших для нього наслідків порушення зобов`язання відповідачем, незначності прострочення виконання зобов`язання, зважаючи на військову агресію російської федерації на території України та суспільну необхідність господарської діяльності відповідача, а також виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, поведінку самого відповідача, яким вживалися заходи щодо належного виконання контракту, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та процентів за користування коштами на підставі ч.3 статті 551 Цивільного кодексу України на 90%, а тому клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач прострочив виконання свого зобов`язання щодо своєчасної поставки товару, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені та процентів за користування коштами обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення пені в розмірі 182823,75 грн. та 139909,49 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати, у зв`язку із зменшенням їх розміру на 90 % за клопотанням відповідача.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Латек" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Квартальна 8/8, під`їзд 2, ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, б. 2, ) - 182823,75 грн. пені; 139909,49 грн. процентів за користування коштами попередньої оплати та 40522,90 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "13" червня 2025 р.

Суддя Є.М. Жиляєв