ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1039/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарммедальянс" (03170, м. Київ, вул. Скарбова, буд. 1)
до Фізичної особи-підприємця Абдулмеджидової Людмили Василівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 58800,00 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарммедальянс" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Абдулмеджидової Людмили Василівни, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 56000,00 грн. та неустойку у розмірі 2800,00 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на поставку товару № 17/10/24 від 10.01.2025, в частині здійснення постачальником (відповідачем) постачання товару покупцю у встановлені договором строки.

Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.04.025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 09.04.2025 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 09.04.2025 рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу реєстрації відповідача, вказану в позовній заяві а також у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Відповідача - Фізичної особи-підприємця Абдулмеджидової Людмили Василівни. Проте, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду 21.04.2025 із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2024, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/1039/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи секретарем судового засідання було здійснено відповідну телефонограму на відомі засоби зв`язку, повідомлені позивачем у позовній заяві та зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим телефонограму відповідачем не прийнято.

Також судом було направлено ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2025 до електронної скриньки відповідача, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - , про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка. Разом з тим документ повернено (не доставлено) з повідомленням про помилку.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 10.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарммедальянс" (покупець) та Фізичною особою-підприємець Абдулмеджидовою Людмилою Василівною (постачальник) було укладено Договір на поставку товару № 17/10/24 (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого, постачальник за цим Договором зобов`язується поставити покупцю товар - сумки (аптечки) з тканини в асортименті. Асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна сума кожної партії товару визначаються окремо, на підставі узгоджених сторонами рахунків-фактур.

Згідно з п. 1.2. Договору, Постачальник відповідає за неналежну якість Товару.

Відповідно до п. 1.3. Договору, строк поставки товару становить 15 календарних днів з моменту отримання передоплати за кожну партію Товару. У зазначений строк Постачальник зобов`язаний поставити всі Товари Покупцю за відповідною видатковою накладною, передбаченою п.5.1 цього Договору. Доставка товару на адресу Покупця здійснюється силами Постачальника.

Згідно з п. 2.1. Договору, Ціна товару вказується у рахунку-фактурі та видаткових накладних на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п 2.2. Договору, Покупець, на підставі рахунку Постачальника, перераховує передоплату у розмірі 100 (сто) % від ціни замовленого Товару протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

Згідно з п. 2.3. Розрахунки між сторонами за цим Договором здійснюється у безготівковій формі.

Так, на підставі даного Договору, Відповідачем було надано позивачу рахунок-фактуру № 3333 від 24.01.2025 на товар: сумка аптечка швидкий скид (червоний оксфорд) Розмір 22*17*9 у кількості 350 шт., загальною вартістю 56 000 грн.

27.01.2025 позивачем було перераховано кошти за вищевказаним рахунком-фактурою на рахунок відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією № 16873 на суму 56000 грн.

Станом на день звернення до суду з даним позовом товар вказаний у рахунку-фактурі постановлено відповідачем позивачу не було, таким чином, отже відповідачем порушено умови Договору, а саме п. 1.3. Договору, відповідно до якого, поставка товару здійснюється протягом 15 календарних днів з моменту отримання передоплати за повар.

Таким чином, строк поставки товару відповідно до умов Договору становив до 10.02.2025 року.

У зв`язку з вищевказаним, позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія з вимогою повернути позивачу грошові кошти у сумі 56000 грн. у зв`язку з тим, що товар так і не був поставлений.

Відповідно до п. 3.3.4. Договору, постачальник зобов`язується: невідкладно попередити покупця про неможливість поставки Товару або про обставини, які заважають належному виконанню договірних зобов`язань та протягом 3-х робочих днів постачальник зобов`язаний повернути покупцю сплачені кошти за непоставлений товар.

Однак, вказані кошти так і не було повернуто позивачу.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, виконанням відповідачем зобов`язання з передачі оплаченого товару, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить суд повернути суму попередньої оплати у розмірі 56000 грн.

Матеріалами справи підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача оплати за товар у загальному розмірі 56000,00 грн. на підставі виставленого рахунку №3333 від 24.01.2025 року.

Так, в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія платіжної інструкції №16873 від 27.01.2025 року щодо перерахування позивачем суми попередньої оплати у розмірі 56000,00 грн.

Отже, вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи доказами.

Доказів передачі товару на суму попередньої оплати суду не надано.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак, не передання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк, надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначалося судом вище, позивач пред`явив відповідачу вимогу про повернення суми попередньої оплати.

Так, позивач звернувся до відповідача із претензією, в якій просив повернути суму оплати у розмірі 56000 грн., оскільки товар не був переданий відповідачем позивачу.

Доказів належного повернення відповідачем попередньої оплати суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що позивач заявив про повернення попередньої оплати, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України підлягає стягненню 56000,00 грн. боргу.

Крім цього, відповідно до п. 4.3. Договору, за порушення строків поставки Товару зазначених у договорі, на постачальника накладається неустойка у розмірі 5% від суми за несвоєчасну поставку товару.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача неустойка у сумі 2800,00 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Згідно з статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не поставив позивачу у строк до 10.02.2025 включно замовлений товар.

Таким чином, до відповідача як порушника зобов`язання вчасно поставити застосовується п. 4.3. Договору та підлягає нарахування неустойки у розмірі 5% від суми за несвоєчасну поставку товару.

Перевіривши нарахування суми неустойки у розмірі 2800,00 грн., суд дійшов висновку про правомірність її нарахування, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Абдулмеджидової Людмили Василівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарммедальянс" (03170, м. Київ, вул. Скарбова, буд. 1, ) - 56000,00 грн. основного боргу ; 2800,00 грн. неустойки та 3028,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "09" червня 2025 р.

Суддя Є.М. Жиляєв