ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 Справа № 914/466/23(916/390/25)

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»
про:стягнення 151221 грн. 60 коп. (з яких: 122260,79 грн. основний борг; 16081,77 грн. пеня; 2371,40 грн. 3% річних; 10507,64 грн. інфляційні втрати)
в межах справи:№ 914/466/23
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Андріюк В. М.

Представники:

Позивача:не з`явився
Відповідача:не з`явився

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» провадження в якій відкрито ухвалою суду від 15.02.2023 р. Вказана справа перебуває на стадії судової процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл». Повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Сокол Олексій Юрійович.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 р. у справі № 914/466/23 припинено повноваження керівника боржника - ТзОВ «Олімпекс Купе Інтереншнл» Марченка В. Г.; виконання обов`язків керівника боржника - ТзОВ «Олімпекс Купе Інтереншнл» покладено на розпорядника майна, арбітражного керуючого Сокола О. Ю.

04.02.2025 р. до Господарського суду Одеської області за вх. № 405/25 надійшла позовна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» про стягнення заборгованості за договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. у розмірі 151221 грн. 60 коп. (з яких: 122260,79 грн. основний борг; 16081,77 грн. пеня; 2371,40 грн. 3% річних; 10507,64 грн. інфляційні втрати).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2025 р. у справі № 916/390/25 зазначену позовну заяву передано до Господарському суду Львівської області для розгляду в межах справи № 914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

Позовна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» про стягнення заборгованості за договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. у розмірі 151221 грн. 60 коп. (з яких: 122260,79 грн. основний борг; 16081,77 грн. пеня; 2371,40 грн. 3% річних; 10507,64 грн. інфляційні втрати) надійшла до Господарського суду Львівської області 25.02.2025 р. за вх.№ 558.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.02.2025 р., зазначеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер справи 914/466/23(916/390/25) та передано таку для розгляду судді Цікало А. І., в провадженні якого перебуває справа № 914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/466/23(916/390/25); постановлено справу № 914/466/23(916/390/25) розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в межах справи № 914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.04.2025 р.

19.03.2025 р. до суду за вх. № 6990/25 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

27.03.2025 р. до суду за вх. № 8036/25 від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.04.2025 р. до суду за вх. № 8386/25 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 01.04.2025 р. розгляд справи відкладено на 29.05.2025 р.

29.05.2025 р. до суду за вх. № 14244/25 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У вказаному клопотанні зазначено, що відповідач не здійснює господарську діяльність на території позивача, оскільки невідомими особами було вчинено дії, направленні на перешкоджання розпоряднику майна та уповноваженим ним особам у доступі до майна боржника. В подальшому розпорядник майна дізнався про укладені договори: від 02.01.2024 р. № 02-ОП-2014 між боржником та ТзОВ «Аттоло Гранум» про надання послуг; від 24.01.2024 р. № 2401202-ФО між ТзОВ «Аттоло Гранум» та ТзОВ «Елітна служба безпеки та охорони» з метою отримання послуг охорони майна ТзОВ «Аттоло Гранум». У зв`язку із зазначеним, розпорядник майна звернувся до суду з позовом про визнання недійсними зазначених договорів та усунення перешкод в користуванні майном боржника (справа № 914/466/23(914/1534/24)). Вказаний позов Західним апеляційним господарським судом 14.05.2025 р. задоволено. На думку відповідача, у зв`язку з відсутністю складеної постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 р. у справі № 914/466/23(914/1534/24), наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють проведення судового засідання у даній справі 29.05.2025 р. та свідчать про необхідність відкладення вказаного засідання для можливості залучення вказаної постанови, яка має суттєве значення для розгляду справи.

Однак, відповідач не зазначає, як саме неправомірні дії невідомих осіб щодо перешкоджання розпоряднику майна та уповноваженим ним особам у доступі до майна боржника, впливають на виконання умов договору про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р., стягнення заборгованості за яким є предметом даного спору.

Відповідачем не зазначено жодних підстав, передбачених ч. 2 ст. 202, ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, для відкладення розгляду справи.

У разі якщо відповідач вважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до складання Західним апеляційним господарським судом постанови від 14.05.2025 р. у справі № 914/466/23(914/1534/24) та така постанова яка має суттєве значення для розгляду даної справи, відповідач не був позбавлений права та можливості звернутись до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, чого зроблено не було.

При цьому суд зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для відкладення розгляду справи, як складання апеляційним судом судового рішення в іншій справі.

За таких обставин, суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Сторони були належно повідомленні про дату, час та місце цього засідання, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне:

14.02.2014 р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (Виконавець за договором, позивач у справі) до Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (Замовник за договором, відповідач у справі) укладено договір про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 (надалі Договір), відповідно до умов якого Виконавець надає послуги з централізованого холодного і гарячого водопостачання (подача холодної та гарячої води на об`єкти Замовника), також з централізованого водовідведення, прийом стічних вод холодного водопостачання, ненормативно-очищених стічних вод, що скидаються Замовником у систему каналізації Виконавця, теплопостачання та обслуговування вентиляційних систем відповідно до Додатку № 1 «Перелік об`єктів Замовника» (п. 1.1. Договору).

Згідно з п.1.2. Договору, Замовник своєчасно сплачує за надані йому послуги водопостачання, водовідведення та обслуговування вентиляційних систем, забезпечує належну експлуатацію своїх водопровідно-каналізаційних мереж, мереж теплопостачання, приладів і пристроїв на них, вентиляційних систем у відповідності з правилами, перерахованими в п. 2.1. цього Договору.

Відповідно до п. 2.3.1. Договору, Виконавець має право вимагати своєчасної та повної оплати послуг, наданих Замовнику.

Пунктом 2.4.9. Договору встановлено, що Замовник зобов`язується щомісяця, за встановленою формою з 16 по 20 число місяця в письмовому вигляді надавати відомості про водоспоживання та водовідведення, теплопостачання своїх об`єктів.

Згідно з п. 3.1. Договору, облік спожитих тепла, води і скинутих стоків, а також споживання холодної води, що йде на гаряче водопостачання і водовідведення гарячої води здійснюється за показниками приладів обліку тепла, води та стоків, встановлених на об`єктах Замовника.

Відповідачем на електронну адресу позивача надавались показники приладів обліку води, відповідно до встановлених лічильників на об`єктах Замовника з березня по травень 2024 року, що підтверджується відповідними листами відповідача від 30.03.2024 р. «Покази приладів обліку води на 30.03.2024 р.», від 26.04.2024 р. «Покази приладів обліку води на 26.04.2024 р», від 28.05.2024 р. «Покази приладів обліку води на 28.05.2024 р.».

Загальний обсяг спожитих комунальних послуг Замовником за Договором із березня 2024 року по травень 2024 року становить: об`єм водоспоживання - 405 м3; об`єм скинутих господарсько-побутових стоків, що скидаються у систему каналізації Виконавця - 405 м3; скидання зливових стоків у міську каналізацію - 30,94 м3; послуги з технічного обслуговування вентиляційної системи - 6 шт.

Разом із цим, Замовником за період з 15.02.2024 р. по 01.05.2024 р. скинуто понаднормативних стічних вод у обсязі 355,387 м3.

На підтвердження наданих з березня 2024 по травень 2024 послуг Виконавцем складені акти та виставлені відповідні рахунки на загальну суму 122260,79 грн., а саме: за березень 2024 року - Акт № 170 від 31.03.2024 р. та Рахунок № 531136 від 31.03.2024 р. на суму 28429,74 грн. (водопостачання, водовідведення, в тому числі послуги з технічного обслуговування вентиляційних систем); за квітень 2024 р. - Акт № 219 від 30.04.2024 р. та Рахунок № 531147 від 30.04.2024 р. на суму 25197,59 грн. (водопостачання, водовідведення, в тому числі послуги з технічного обслуговування вентиляційних систем); за травень 2024 р. - Акт № 265 від 31.05.2024 р. та Рахунок № 531222 від 31.04.2024 р. на суму 68633,46 грн. (водопостачання, водовідведення, в тому числі послуги з технічного обслуговування вентиляційних систем та скид понаднормативних стічних вод за період 15.02.2024 р. по 01.05.2024 р. на суму 35426,10 грн.).

Згідно з п. 2.4.10. Договору, до 30 числа звітного місяця Замовник повинен підписати та повернути Виконавцю «Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг)».

Відповідно до п. 2.4.15 Договору, Замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги теплопостачання, водопостачання і водовідведення, скидання ненормативно-очищених стоків, обслуговування вентиляційних систем.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата послуг проводиться не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним. Грошові кошти перерахуються на поточний рахунок Виконавця.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що оплата здійснюється за тарифами, що діють на момент отримання послуг теплопостачання та водовідведення, тарифами за обслуговування вентиляційних систем, затверджених у встановленому чинним законодавством порядку та затверджені наказом начальника адміністрації Одеського морського порту.

Представником Замовника були отримані акти відшкодування витрат та рахунки, а саме: 08.04.2024 р. - Акт № 170 від 31.03.2024 р. та Рахунок № 531136, 09.05.2024 р. - Акт № 219 від 30.04.2024 р. та Рахунок № 531147, 12.06.2024 р. - Акт № 265 від 31.05.2024 р. та Рахунок № 531222, що підтверджується випискою з книги реєстрації видачі актів виконаних робіт, рахунків по Службі енергозабезпечення за 2024 рік.

В порушення умов Договору, рахунки з березня по травень 2024 року на загальну суму 122260,79 грн. відповідачем не сплачені.

Згідно з п. 4.1. Договору, за прострочення платежів Споживач платить пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період протягом якого сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо вчасної оплати за надані послуги, відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 4.1. Договору, позивачем нараховано 16081,77 грн. пені, 2371,40 грн. 3% річних та 10507,64 грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за надані послуги за договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. за період з березня по травень 2024 року на загальну суму 122260,79 грн. Зазначена заборгованість підтверджується Актами відшкодування витрат № 170 від 31.03.2024 р., № 219 від 30.04.2024 р., № 265 від 31.05.2024 р., а також Рахунками № 531136 від 31.03.2024 р., № 531147 від 30.04.2024 р., № 531222 від 31.04.2024 р.

Кількість спожитих відповідачем тепла, води і скинутих стоків, а також споживання холодної води, що йде на гаряче водопостачання і водовідведення гарячої, яка вказана у Актах відшкодування витрат № 170 від 31.03.2024 р., № 219 від 30.04.2024 р., № 265 від 31.05.2024 р., підтверджується показниками приладів обліку тепла, води та стоків, встановлених на об`єктах відповідача, які відповідач самостійно передавав позивачу з березня по травень 2024 року, що підтверджується відповідними листами відповідача від 30.03.2024 р. «Покази приладів обліку води на 30.03.2024 р.», від 26.04.2024 р. «Покази приладів обліку води на 26.04.2024 р», від 28.05.2024 р. «Покази приладів обліку води на 28.05.2024 р.».

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що для виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство, розпорядник майна з метою проведення інвентаризації, 26.04.2024 р. прибув на територію позивача за місцем розташування майна відповідача (боржника). Але, за місцезнаходженням майна боржника, невідомими особами, які представились як представники ТзОВ «Аттолло Гранум», було вчинено дії, направлені на перешкоджання розпоряднику майна та уповноваженим ним особам у доступі до майна боржника, шляхом застосування до них фізичного насильства, погроз та обмежень у вільному переміщені. Факт перешкоджання розпоряднику майна у вільному доступі до майна ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та супротив виконанню ним передбачених Кодексом України з процедур банкрутства обов`язків підтверджується протоколом від 26.04.2024 р. прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, поясненнями від 26.04.2024 р. та відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників Національної поліції, що прибули на виклик розпорядника майна для фіксації протиправних дій. Недопуск розпорядника майна здійснено саме та виключно у зв`язку із наявністю Договору послуг та укладеного на його виконання Договору №2401202-Ф0 від 24.01.2024 р. про надання охоронних послуг. З огляду на зазначене, ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», через неправомірні дії ТзОВ «Аттолло Гранум», не здійснюється господарська діяльність, за результатом чого відповідачем не використовуються комунальні послуги визначені Договором. Також, у відзиві зазначається про відсутність у ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» трудового колективу. Отже, на думку відповідача, враховуючи недопуск розпорядника майна до майна боржника, наявність Договору послуг, яким фактично передано нерухоме майно та рухоме майно відповідача у користування ТзОВ «Аттолло Гранум», фактичну відсутність працівників ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», відповідачем не використовуються комунальні послуги визначені Договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р., а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Суд зазначає, що Договір про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р., стягнення заборгованості по якому є предметом даного спору, не розірваний, дія такого Договору не припинена.

Розділом 7 Договору передбачено умови щодо строку укладання Договору, порядку його продовження та припинення, дострокового розірвання.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до позивача щодо розірвання Договору про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р.

Натомість, у матеріалах справи наявне повідомлення розпорядника майна від 19.06.2023 р. № 01-32/18-06, в якому розпорядник майна просить позивача утриматись від розірвання/припинення Договору про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) № 191-П-АМПУ-17, предметом якого є доступ до причалів № 3, 4 для проведення вантажно-розвантажувальних робіт, а також будь-яких інших договорів між Орендарем та Орендодавцем. Також, у матеріалах справи наявне зверненням розпорядника майна від 20.11.2024 р. № 01-32/59-11, адресоване голові ДП «Адміністрація морських портів України», у якому розпорядник майна просить про проведення спільної зустрічі задля обговорення питань збереження та продовження дії договорів, стороною яких є ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл». Крім того, у матеріалах справи міститься Договір забезпечення № 3 від 25.08.2023 р., укладений між ДП «Одеський морський торговельний порт», ДП «Адміністрація морських портів України», ACP I Trading LLC та Pathfinder Strategic Credit II LP, однією з умов якого є зобов`язання ДП «Одеський морський торговельний порт» та ДП «Адміністрація морських портів України» не ініціювати та не застосовувати дострокове припинення Договорів.

Отже, Договір про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. протягом надання послуг з березня по травень 2024 року був дійсним, а отже підлягав виконанню сторонами.

При цьому, суд зазначає, що послуги за Договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. споживались відповідачем, про що свідчить показання приладів обліку на об`єктах відповідача, які відповідач самостійно передавав позивачу за період з березня по травень 2024 року згідно листів від 30.03.2024 р. «Покази приладів обліку води на 30.03.2024 р.», від 26.04.2024 р. «Покази приладів обліку води на 26.04.2024 р», від 28.05.2024 р. «Покази приладів обліку води на 28.05.2024 р.».

Зазначене спростовує твердження відповідача, наведені у відзиві, про те, що відповідачем не використовуються комунальні послуги визначені Договором.

Вчинення третіми особами дій щодо недопуску розпорядника майна до майна боржника та не встановлення розпорядником майна наявності у боржника трудового колективу не свідчить про невикористання відповідачем комунальних послуг, стягнення заборгованості за які є предметом даного спору.

Отже, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами наявності заборгованості за надані послуги за період з березня по травень 2024 року згідно умов Договору про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом п. 4.1. укладеного між сторонами про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. встановлено, що за прострочення платежів Споживач платить пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період протягом якого сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За неналежне виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 4.1. Договору, позивачем нараховано відповідачу 16081,77 грн. пені, 2371,40 грн. 3% річних та 10507,64 грн. інфляційних втрат.

Розрахунок пені здійснений позивачем за період 21.04.2024 р. 21.12.2024 р. по кожному рахунку окремо, а саме: за період 21.04.2024 р. 21.10.2024 р. на заборгованість у розмірі 28429,74 грн. за березень 2024 року згідно рахунку № 531136 від 31.03.2024 р., за період 21.05.2024 р. 21.11.2024 р. на заборгованість у розмірі 25197,59 грн. за квітень 2024 року згідно рахунку № 531147 від 30.04.2024 р., за період 21.06.2024 р. 21.12.2024 р. на заборгованість у розмірі 68633,46 грн. за травень 2024 року згідно рахунку № 531222 від 31.05.2024 р.

Суд зазначає, що позивачем при розрахунку пені не перевищено шестимісячного періоду, передбаченого частиною шостою статті 232 ГК України, для нарахування пені.

Розрахунок 3% річних здійснений позивачем за період 21.04.2024 р. 22.01.2025 р., а розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем за період травень 2024 року грудень 2024 року.

Розглянувши розрахунки 3% річних, інфляційних втрат та пені, здійсненні позивачем, суд дійшов висновку, що такі розрахунки є правильними.

Заборгованість відповідача перед позивачем, стягнення якої є предметом даного спору, виникла після відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, отже, відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, така заборгованість є поточною.

Частино п`ятою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Таким чином, позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» про стягнення заборгованості за договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. за період з березня 2024 року по травень 2024 року у розмірі 151221 грн. 60 коп. (з яких: 122260,79 грн. основний борг; 16081,77 грн. пеня; 2371,40 грн. 3% річних; 10507,64 грн. інфляційні втрати) обґрунтовані, підтвердженні належними доказами та підлягають задоволенню.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 199 від 28.01.2025 р.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» про стягнення заборгованості за договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 574-П-ОДФ-14 від 14.02.2014 р. у розмірі 151221 грн. 60 коп. (з яких: 122260,79 грн. основний борг; 16081,77 грн. пеня; 2371,40 грн. 3% річних; 10507,64 грн. інфляційні втрати) задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (вул. Головатого отамана, буд. 67/69, м. Одеса, 65003; ідентифікаційний код 20005502) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (Митна площа, 1, м. Одеса, 65026; ) заборгованість у розмірі 151221 грн. 60 коп. (з яких: 122260,79 грн. основний борг; 16081,77 грн. пеня; 2371,40 грн. 3% річних; 10507,64 грн. інфляційні втрати) та 3028 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 червня 2025 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.