ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.06.2025 Справа № 914/3708/23(461/6921/22)
про ухвалення додаткового рішення (щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу)
у справі №914/3708/23(461/6921/22)
за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів
до відповідача-1: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області, м. Львів
про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 191 563,00 грн.
в межах провадження у справі № 914/3708/23
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп», м. Вінниця
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: не з`явився
Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 у справі №914/3708/23(461/6921/22) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області та до Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 191 563 грн відмовлено.

26.05.2025 в системі документообігу суду за вх.№2303/25 зареєстровано заяву Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.

20.11.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп» про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ).

Ухвалою суду від 22.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп» про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» прийнято до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 17.01.2024.

Рух справи викладено у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою від 20.03.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича, попереднє засідання суду призначено на 08.05.2024.

Офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ) у встановленому законодавством порядку.

Справа №914/3708/23 про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» перебуває на стадії розпорядження майном.

Ухвалою суду від 22.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 , м. Львів до відповідача-1: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області, м. Львів до відповідача-2: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 191 563,00 грн. прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/3708/23 про банкрутство Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України. Розгляд справи призначено на 04.09.2024.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 у справі №914/3708/23(461/6921/22) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області та до Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 191 563 грн відмовлено.

26.05.2025 в системі документообігу суду за вх.№2303/25 зареєстровано заяву Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2025 заяву представника Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 26.05.2025 за вх.№2303/25 про прийняття додаткового рішення прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 04.06.2025.

У судове засідання 04.06.2025 сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Аргументи сторін

У заяві про стягнення судових витрат, поданій 26.05.2025 відповідач-2 просить стягнути з позивача 7 500,00 грн витрат на правову допомогу.

Позивач подав свої заперечення на заяву в якій просив у задоволенні заяви відмовити.

Оцінка суду

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 01.06.2023 року між ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Сенатор» (Об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги (надалі Договір-1).

Також 01.04.2024 року між ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Сенатор» (Об`єднання) було укладено Договір про надання правової допомоги (надалі Договір-2).

Згідно п. 4.2. Договорів, визначення вартості наданих об`єднанням на користь клієнта послуг здійснюється з розрахунку вартості однієї людини-години надання послуг, що становить 1000,00 грн (без ПДВ).

Клієнт сплачує на користь Об`єднання суму за надання певної послуги протягом 10 днів з дня підписання сторонами акту приймання наданих послуг та виставлення відповідного рахунку Об`єднанням при наявності відповідного фінансування клієнта. За результатами надання правової допомоги (юридичної послуги) у межах певної справи та/або щодо вирішення певного питання Сторонами складається акт приймання наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін (п. п. 4.3., 4.4. Договору).

Як зазначає заявник, під час розгляду справи № 914/3708/23 (465/6921/22) у Франківському районному суді м. Львова та Господарському суді Львівської області, Адвокатським об`єднанням «Сенатор» було надано відповідну правову допомогу в обсягах та на умовах (збирання та опрацювання матеріалів необхідних для складання відзиву на позовну заяву; представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції; складання проектів процесуальних документів (в тому числі: заяв, клопотань, письмових пояснень), визначених Договорами, загальною вартістю 7 500,00 грн, що підтверджується:

- актом приймання наданих послуг від 29.09.2023 № 9.2 на суму 4 000,00 грн.;

- актом приймання наданих послуг від 22.12.2023 № 12.3 на суму 1 500,00 грн.;

- актом приймання наданих послуг від 24.02.2025 № 2 на суму 1 000,00 грн.;

- актом приймання наданих послуг від 26.05.2025 № 12 на суму 1 000,00 грн.

З заяви вбачається, що вказана сума включає наступну надану Клієнту правову допомогу:

- 01 год. 00 хв. ознайомлення з матеріалами справи у Франківському районному суді м. Львова з огляду на відсутність доступу до них у підсистемі «Електронний суд»;

- 3 год. 00 хв. складання проекту відзиву на позовну заяву (в тому числі, але не виключно: збирання та опрацювання матеріалів необхідних для складання відзиву);

- 01 год. 30 хв. участь в судовому засіданні по справі, що відбулося в Франківському районному суді м. Львова 30.11.2023 (з урахуванням часу на доїзд до суду та очікування початку засідання);

- 01 год. 00 хв. участь в судовому засіданні по справі, що відбулося в Господарському суді Львівської області 06.11.2025 (з урахуванням часу на доїзд до суду та очікування початку засідання);

- 01 год. 00 хв. участь в судовому засіданні по справі, що відбулося в Господарському суді Львівської області 05.03.2025 (з урахуванням часу на доїзд до суду та очікування початку засідання).

Дослідивши подані сторонами документи суд зазначає, що в силу дії п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).

Суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 130 - 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Судом встановлено, що відповідачем-2 та адвокатським об`єднанням було узгоджено погодинне визначення вартості правової допомоги в розмірі 1 000,00 грн за 1 людино-годину роботи.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Представником позивача через систему «Електронний суд» подано заперечення на клопотання відповідача-2, в якому зазначає, що заявник не дотримався встановленої процедури: не був присутнім на судовому засіданні від 21.05.2025, не заявляв про наміри стягнути судові витрати до закінчення судових дебатів; подав заяву із порушенням п`ятиденного строку після ухвалення рішення.

Також представник позивача зазначає, що заявник посилається на постанову Великої Палати ВС у справі № 910/12876/19, яка встановлює критерії «реальності» та «розумності» адвокатських витрат. Заявлені витрати не відповідають цим критеріям: завищення тарифів (заявлена ставка 1 000 грн/год є необґрунтовано високою для даної категорії справ; відсутні докази обґрунтування такої ставки з урахуванням складності справи та місця її розгляду); завищення часу на виконання робіт ( 3 години на складання відзиву є надмірним для справи про відшкодування майнової шкоди; 1,5 години на участь у судовому засіданні (включаючи дорогу) не відповідає реальному часу).

Представник позивача в запереченнях посилається на те, що представник відповідача-2 не надав достатніх доказів фактичного надання всіх заявлених послуг: акти приймання послуг мають формальний характер; відсутні деталізовані звіти про виконані роботи; не підтверджено необхідність усіх заявлених годин роботи. Окрім цього, відсутні докази фактичної участі адвоката у судових засіданнях по справі. Враховуючи наведене просить у задоволення заяви ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відмвити.

Суд зазначає, що у поданому запереченні представник позивача наголошує, що відповідачем-2 подано заяву про прийняття додаткового рішення з порушенням строку, однак це не відповідає дійсності. Рішення у справі проголошено 21.05.2025 року заяву представником Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України сформовано у систему «Електронний суд» 26.05.2025, а відтак в межах наданого строку. Також відповідачем-2 у відзиві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у вигляді витрат на прфесійну правничу допомогу.

Представником позивача не було зазначено у запереченнях, жодних обставин, які б свідчили про необгрунтованість чи неспівмірність заявлених витрат.

Суд також враховує той факт, що у задоволенні позовних вимог у даній справі №914/3708/23(461/6921/22) було відмовлено повністю.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в якій зазначено, що під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 14.12.2015, виданим Головним управлінням Національної гвардії України. А також, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом, заперечення позивача, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу, дійшов висновку заяву Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України задовольнити частково та покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ), про ухвалення додаткового рішення за вх.№1176/25 від 20.03.2025 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ідентифікаційний код юридичної особи 31978981) 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно з ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складений 10.06.2025.

Суддя Чорній Л.З.