ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

09 червня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2801/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

за участі секретаря судового засідання Крамарової Н.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" (вх. № 12846 від 28.05.2025) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5", с. Подворки
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Київ
про зобов`язання здійснити перерахунок

за участю представників:

позивача Сивак А.Ю., довіреність від 10.01.2018;

відповідача Зубрич Д.О., довіреність 09.09.2024;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.11.2024 по справі №922/2801/24 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Зобов`язано ТОВ Газорозподільні мережі України в особі Харківської міської філії здійснити перерахунок розміру вартості наданих ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 послуг за Типовим договором розподілу природного газу № Т-372-08-23 від 01.08.2023 за період з 22.03.2024 по 30.06.2024. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" 3028,00 грн судового збору.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії ТОВ Газорозподільні мережі України звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ", на рішення господарського суду Харківської області від 05.11.2024 у справі №922/2801/24 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 05.11.2024 у справі №922/2801/24 в частині задоволення позовних вимог залишено без змін з підстав, зазначених у постанові.

28.02.2025 Господарським судом Харківської області на виконання рішення суду були видані відповідні накази зі строком дії для пред`явлення до виконання до "31" січня 2028 року.

28.05.2025 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. №12846), в якій заявник просить визнати наказ № 922/2801/24, виданий Господарським судом Харківської області на виконання рішення у даній справі, таким, що не підлягає виконанню в частині здійснення перерахунку розміру вартості наданих ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 послуг за Типовим договором розподілу природного газу №Т-372-08-23 від 01.08.2023 за період з 22.03.2024 по 31.03.2024 (далі - заява).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" (вх. № 12846 від 28.05.2025) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду. Розгляд заяви призначено на "09" червня 2025 року о 10:30.

02.06.2025 до Господарського суду Харківської області через систему Електронний суд надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №13041), в яких позивач проти поданої відповідачем заяви заперечував та просив у її задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень вказав про те, що боржник не надав доказів припинення зобов`язань за наказом у даній справі. Також, вказав, що заяви Боржника по суті справи не містили вказівки на його незгоду в частині здійснення перерахунку розміру вартості наданих ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 послуг за Типовим договором розподілу природного газу №Т-372-08-23 від 01.08.2023 за період з 22.03.2024 по 31.03.2024, що за загальним правилом ч. 4 ст. 165 ГПК України в подальшому в принципі обмежує його в праві заперечувати проти них. Вказане питання не піднімалося відповідачем й при апеляційному оскарженні рішення у даній справі.

Присутній представник відповідача (заявник) підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Присутній представник позивача проти задоволення заяви заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Суд розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" (вх. № 12846 від 28.05.2025) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з частинами 1, 2,3 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

При цьому, словосполучення "або з інших причин" стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Іншими причинами є, зокрема, скасування чи зміна в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

В заяві ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ повідомляє, що на даний час рішення Господарського суду Харківської області від 05.11.2024 по справі №922/2801/24 виконано частково, а саме в частині здійснення перерахунку розміру вартості наданих ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» послуг за Типовим договором розподілу природного газу №Т-372-08-23 від 01.08.2023 за період з 01.04.2024 по 30.06.2024р. Ця обставина не заперечується ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5».

Заявник наголошує про неможливість виконання наказу № 922/2801/24, виданого Господарським судом Харківської області таким, що не підлягає виконанню в частині здійснення перерахунку розміру вартості наданих ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» послуг за Типовим договором розподілу природного газу №Т-372-08-23 від 01.08.2023 за період з 22.03.2024 по 31.03.2024р.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 (надалі - Кодекс ГРМ), передбачено визначення саме місячної вартості послуги розподілу природного газу, як добутку 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, а не добової чи почасової вартості, тому Відповідач вважає неможливим здійснення часткового перерахунку місячної плати Позивача, яка у березні 2024 становила 14 256 065,82 грн. Також звертає увагу суду на споживання ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» природного газу у березні 2024 року (наявність номінації). Посилається на ст.607 ЦК України та норми Кодексу ГРМ

Із викладеного вбачається, що позивач фактично незгодний з рішенням Господарського суду Харківської області від 05.11.2024 по справі №922/2801/24 в частині періоду перерахунку з 22.03.2024 по 31.03.2024. Проте, слід зазначити, що під час розгляду справи по суті судом було з`ясовано всі обставини справи, досліджені всі матеріали справи, на підставі чого із застосуванням норм матеріального права, що підлягали застосуванню до спірних правовідносин, було ухвалено рішення про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру вартості наданих ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 послуг за Типовим договором розподілу природного газу № Т-372-08-23 від 01.08.2023 за період з 22.03.2024 по 30.06.2024. Отже фактичні обставини справи були встановлені, відповідні висновки за результатами розгляду справи, в тому числі щодо здійснення перерахунку в частині періоду з 22.03.2024 по 31.03.2024, судом зроблено. Рішення від 05.11.2024 у справі №922/2801/24, залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025, отже набрало законної сили, в касаційному порядку не оскаржувалось.

Згідно з висновком постанови Верховного Суду від 19.09.2022 у справі № 917/244/21 в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вказана норма кореспондується зі ст. 326 ГПК України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.11.1999 року в справі "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Христов проти України" від 19.02.2009 та "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Як встановлено судом, рішення від 05.11.2024 у справі № 922/2801/24 набрало законної сили, залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025, в касаційному порядку не оскаржувалось.

Разом з тим, викладені в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, доводи стосовно того, що було споживання ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» природного газу у березні 2024 року (наявність номінації) та Кодексом ГРМ встановлена саме місячна вартість послуги розподілу природного газу, не добова, не почасова, що на думку заявника унеможливлює здійснення перерахунку за частину місяця з посиланням на норми кодексу ГРМ, фактично спрямовані на перегляд судом в межах даної заяви обставин, що вже були предметом розгляду в межах розгляду справи по суті, за наслідками розгляду якої є рішення суду, що набрало законної сили. Наведене суперечить принципу юридичної визначеності в контексті неможливості перегляду остаточного та обов`язкового до виконання судового рішення лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового судового рішення у справі.

Іншими словами, дотримуючись принципу правової визначеності, суд не вправі здійснювати переоцінку доказів та встановлених у судовому рішенні, що набрало законної сили, обставин при розгляді інших заяв, поза визначеним процесуальним законом порядком їх перегляду (в суді апеляційної та касаційної інстанцій).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене вище та те, що боржником не надано доказів відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або існуванню інших причин по наказу від 28.02.2025, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням обставин, що встановлені судом першої та другої інстанції у даній справі суд вважає за необхідне у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" (вх. № 12846 від 28.05.2025) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Керуючись ст.ст. 232 - 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" (вх. № 12846 від 28.05.2025) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.06.2025.

Суддя Ю.Ю. Мужичук