РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2025Справа № 910/2925/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Панасюк Ю.М. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОХАБ»

до Приватного підприємства «КРАМЕРС»

про стягнення 10000000 грн

за участі представників:

від позивача - Тітова Т.С.

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОХАБ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «КРАМЕРС» про стягнення 10000000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги №2023/2508 від 25.08.2023 в частині повного та своєчасного повернення наданих грошових коштів, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 10000000 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, протягом усього часу розгляду справи відзиву на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОХАБ» (далі - Товариство) та Приватним підприємством «ОЛІССІЯ» (після зміни найменування - Приватне підприємство «КРАМЕРС») (далі - Одержувач) укладено Договір про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги №2023/2508 (далі - Договір) відповідно до умов якого Товариство надає Одержувачу поворотну фінансову допомогу (далі - допомога) в розмірі, встановленому п.2.1. цього Договору, а Одержувач зобов`язується повернути її в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених цим Договором. (п.1.1. Договору)

Згідно з п.2.1. Договору допомога надається в національній валюті України в загальному розмірі 10000000 грн, без ПДВ.

Допомога надається у безготівкову порядку, частинами (частковими платежами) або одноразовим платежем, шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок Одержувача, зазначений в розділі 9 Договору, протягом 5 календарних днів з дати набрання чинності цього Договору. (п.2.2. Договору)

Допомога вважається наданою з моменту одержання грошових коштів банком Одержувача (одноразового платежу або останнього платежу допомоги), що підтверджується випискою банку. (п.2.3. Договору)

Відповідно до п.3.1.1. Договору Одержувач зобов`язаний повернути Товариству суму допомоги - 100% від суми допомоги до 30.07.2024.

На виконання умов Договору, позивачем було надано відповідачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 10000000 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №204 від 25.08.2023 із відповідним призначенням платежу.

Судом встановлено, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Втім, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем наданої йому поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Позивач звертався до відповідача з претензією №10/08/4-24 від 08.08.2024 у якій просив повернути надані грошові кошти у розмірі 10000000 грн.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

За змістом статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на те, що свої зобов`язання щодо повернення позивачу поворотної безвідсоткової фінансової допомоги відповідач не виконав в повному обсязі та у визначений строк, у нього утворилась заборгованість перед позивачем за Договором у розмірі 10000000 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 10000000 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «КРАМЕРС» (01000, м. Київ, пр. Бажана Миколи, будинок 3; ідентифікаційний код 44993609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОХАБ» (03035, місто Київ, вул. Сурикова, будинок 3, корпус 8Б, будівля літ. Г; ідентифікаційний код 40575222) заборгованість у розмірі 10000000 (десять мільйонів) грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 10.06.2025.

Суддя Я.В. Маринченко