ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2025 р. Справа№ 910/1877/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - Стецюра О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 про закриття провадження у справі №910/1877/25 (суддя Пукшин Л.Г.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про стягнення 39 253, 48 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (далі - відповідач; ТДВ "СГ "ОБЕРІГ") про стягнення 39 253, 48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ" на підставі договору страхування наземних транспортних засобів №29-2820-24-00149 від 29.08.2024 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Toyota RAV4" державний номер № НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Hyndai" державний номер № НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 39 253, 48 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі №910/1877/25 заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" про закриття провадження у справі та заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про закриття провадження у справі задоволено; закрито провадження у справі № 910/1877/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Так, закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило погашення наявного перед позивачем боргу у загальному розмірі 39 253, 48 грн - виплата по справі №115834, згідно наказу №3.1/9304 від 01.04.2025 р., т.з. НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №9347 від 02.04.2025.

Одночасно, судом відмовлено у відшкодуванні позивачу витрат правничої допомоги, оскільки ним було встановлено, що позивач звернувся до суду про стягнення страхового відшкодування, без урахування факту переходу обов`язку з його виплати від відповідача до МТСБУ, та, при цьому, відповідачем не порушено вимоги статті 36 вищезазначеного Закону, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на позивача.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду в частині відмови у покладенні на відповідача витрат правничої допомоги, понесених позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт не погоджується із застосуванням місцевим господарським судом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №3720-IX, та вважає, що правовідносини у даній справі повинні бути врегульовані на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 року зі змінами, який діяв на момент їх виникнення.

Посилаючись на наведене, скаржник вважає, що саме відповідач є тією особою, яка повинна відповідати за позовом, та відповідно на яку слід покласти витрати правничої допомоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від апелянта до суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню, з наступних підстав.

Предметом спору є стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" страхового відшкодування, яке було виплачено позивачем власнику автомобіля марки "Toyota RAV4" державний номер № НОМЕР_1 , у розмірі 39 253, 48 грн.

При цьому, станом на момент ДТП, а також на дату направлення позивачем заяви про виплату страхового відшкодування (12.10.2024) відповідачу правовідносини сторін регулювалися положеннями чинного на той час Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV, згідно пункту 36.2 статті 36 якого страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, відповідач був зобов`язаний не пізніш як через 90 днів з дня отримання від позивача заяви про страхове відшкодування: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Заява про страхове відшкодування була направлена позивачем відповідачу та отримана останнім 05.11.2024, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22, зворотній бік).

Відповідно до 03.02.2025 (включно) такий обов`язок відповідач повинен був виконати.

В свою чергу, рішенням Правління Національного банку України від 31.12.2024 "Про застосування до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" заходу впливу у вигляді анулювання ліцензії на здійснення діяльності із страхування, зокрема анульовано Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (код за ЄДР 39433769, місцезнаходження: Україна, 03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14) ліцензію на здійснення діяльності із страхування; вирішено звернутися до господарського суду із заявою про відкриття ліквідаційної процедури Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг".

Одночасно, у вказаному рішенні встановлено заборону на будь - які видаткові операції за рахунками Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг".

Отже, з 31.12.2024 відповідач позбавлений можливості здійснювати розрахунки за своїми зобов`язаннями.

Окрім цього, відповідно до витягу з протоколу №70/2025 дистанційного засідання Загальних зборів членів МТСБУ від 03.01.2025 виключено Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" () з членів МТСБУ (з підстави анулювання ліцензії на здійснення діяльності із страхування).

23.01.2025 Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом про прийняття рішення про ліквідацію Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", за результатами чого ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

20.06.2024 набув чинності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №3720-IX та введений в дію з 01.01.2025.

Частиною 1 ст. 43 цього Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України, зокрема транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди укладено внутрішній договір страхування із страховиком, який на дату подання заяви про регламентну виплату не мав права здійснювати обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку з припиненням членства в МТСБУ, і такий страховик (його правонаступник) із закінченням строку, визначеного цим Законом для прийняття рішення щодо здійснення страхової виплати, не прийняв відповідного рішення або прийняв рішення про здійснення страхової виплати, але не здійснив її, а також у разі відкриття провадження у справі про банкрутство такого страховика чи ліквідації такого страховика - для виконання його зобов`язань за внутрішніми договорами страхування (пункт 4).

Таким чином, на момент як спливу строку (в межах 90 днів з моменту отримання відповідачем заяви позивача про виплату страхового відшкодування), так і на момент подання позовної заяви у даній справі (17.02.2025) обов`язок з виплати страхового відшкодування перейшов від відповідача до МТСБУ.

Відповідно відповідачем не було порушено вимоги п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV, чинного на час виникнення спірних правовідносин, в частині нездійснення страхового відшкодування на користь позивача.

З наведеного слідує, що позивачем подано позов до неналежного відповідача.

Стосовно посилань скаржника на те, що правовідносини у даній справі повинні бути врегульовані на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 року зі змінами, який діяв на момент їх виникнення, слід зазначити наступне.

Так, суд здійснює оцінку заявленим вимогам та застосовує норми законодавства чинного саме на момент вирішення спору.

Враховуючи те, що на момент, як пред`явлення позову у даній справі, так і на момент постановлення оскаржуваної ухвали, набрав чинності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №3720-IX, підстави для незастосування його положень, зокрема, і в частині того, що МТСБУ здійснює регламентну виплату замість страховика на умовах передбачених частиною 1 ст. 43 цього Закону, відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем не було порушено вимоги п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV, чинного на час виникнення спірних правовідносин, оскільки на момент спливу строку на виплату страхового відшкодування, обов`язок з виплати страхового відшкодування перейшов від відповідача до МТСБУ.

Відтак, позивач звернувся до суду про стягнення страхового відшкодування, без урахування факту переходу обов`язку з його виплати від відповідача до МТСБУ, та, при цьому, відповідачем не порушено вимоги статті 36 вищезазначеного Закону.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки даний спір не виник внаслідок неправильних дій відповідача, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на позивача.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 про закриття провадження у справі №910/1877/25 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 11.06.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко