ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/387/24

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України № ТОВВИХ-25-5333 від 02.04.2025 (вх. № суду 3107) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/387/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної

системи України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Газойлтехнопайп, с. Віта

Поштова Києво-Святошинського району Київської області

про стягнення 835 133,95 грн

представники учасників справи не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Газойлтехнопайп про стягнення 835 133,95 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.06.2024 позовні вимоги були задоволені частково; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Газойлтехнопайп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України 248 621,35 грн пені, 168 945,63 грн штрафу та 12 527,01 грн судового збору; в іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 було задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газойлтехнопайп на рішення Господарського суду Київської області від 26.06.2024 у справі № 911/387/24. Рішення Господарського суду Київської області від 26.06.2024 у справі № 911/387/24 скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газойлтехнопайп 7 516,21 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

02.04.2025 до Господарського суду Київської області надійшла заява № ТОВВИХ-25-5333 від 02.04.2025 (вх. № суду 3107) Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України про визнання наказу у справі № 911/387/24 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 14.04.2025 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.04.2025.

В судове засідання 25.04.2025 представники позивача та відповідача не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

В загальному розумінні судовий виконавчий документ (наказ) є офіційним розпорядженням, що видається судом (суддею) і зобов`язує певного суб`єкта на вчинення юридично значимих дій.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12 жовтня 2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання та інше);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Таким чином, вичерпними підставами для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, є: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням ним або іншою особою; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21.

Так, при дослідженні обґрунтованості заяви № 25-5333 від 02.04.2025 (вх. № суду 3107) встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної мережі» просить суд визнати наказ таким, що не підлягає виконанню у справі №911/387/24, зазначаючи про те, що 18.03.2025 боржником було здійснено добровільну сплату судового збору в сумі 7 516,21 грн, присудженого до стягнення за подачу апеляційної скарги, на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025.

Заявником до заяви № 25-5333 від 02.04.2025 (вх. № суду 3107) додана платіжна інструкція № 342269 від 18.03.2025 про сплату 7 516,21 грн, з призначенням платежу: «оплата-судовий збір (апел.скарг.) зг. Пост.Північ.Апел.Госп.Суду від 18.02.2025, справа № 911/387/24».

Відтак, у випадку добровільного виконання судового рішення не потребується його примусове виконання, на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 у справі № 911/287/24 наказ не видавався.

Згідно з ч. 10 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Господарський процесуальний кодекс України повною мірою не задовольняє потребу у правовому регулюванні спірної ситуації. Проте, згідно принципу диспозитивності господарського судочинства та верховенства права, суд вважає за можливе звернутись до іншого правового механізму вирішення питань, викладених у заяві (вх. № 3107/25 від 02.04.2025), у зв`язку з чим, застосування у цій справі за аналогією п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України є цілком виправданим, справедливим та спрямованим на реалізацію завдання та принципів господарського судочинства.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 231, 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Закрити провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України № ТОВВИХ-25-5333 від 02.04.2025 (вх. № суду 3107) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/387/24

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано -13.06.2025

Суддя О.О. Христенко