ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. Справа №909/14/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 (повна ухвала складена 28.03.2025, суддя В. В. Михайлишин) про призначення судової земельно-технічної експертизи

у справі № 909/14/25

за позовом Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області м. Івано-Франківськ

в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, м. Івано-Франківськ

до відповідача Солотвинської селищної ради, смт. Солотвино, Івано-Франківської області,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ

про усунення перешкод власнику - державі в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

за участю представників:

прокурор Винницька Л.М.

від позивача Ігнатенко О.Ю.

від відповідача не з`явились

від третьої особи не з`явились

Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про усунення перешкод власнику - державі в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор покликався на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0056, :02:001:0058, :02: 001:0062, :02:001:0065, :02:001:0069, :02:001:0070, які перебувають у комунальній власності Солотвинської селищної ради, накладаються на землі лісогосподарського призначення Яблунського лісництва філії «Осмолодське лісове господарство». Водночас, за твердженнями прокурора, представники ДП «Осмолодське лісове господарство» не залучались до проведення інвентаризації вказаних земельних ділянок.

Факт накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001: 0056, :02:001:0062, :02:001:0058, :02:001:0065, :02:001:0069, :02:001:0070 на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Осмолодське лісове господарство», підтверджується, серед іншого, проведеними роботами під час виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за межами населеного пункту с. Пороги Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області (Яблунського лісництва). В ході проведення вказаної технічної інвентаризації інженерами-землевпорядниками здійснено викопіювання із планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Яблунського лісництва, зі схематичним зображенням земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, які помилково включено в земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та накладаються на землі лісогосподарського призначення.

В ході підготовчого провадження за ініціативою Господарського суду Івано-Франківської області ухвалою від 25.03.2025 призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз та на її вирішення поставлено такі запитання:

- чи накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0056, площею 1, 2837 га, :02:001:0058, площею 1, 6998 га, :02:001:0062 площею 5, 8558 га, :02:001:0065 площею 3, 6965 га, :02:001:0069 площею 10, 7415 га, :02:001:0070 площею 19, 8613 га, які перебувають у комунальній власності Солотвинської селищної ради на землі лісогосподарського призначення Яблунського лісництва філії «Осмолодське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»?

- якщо так, у якому обсязі підтверджується накладання спірних земельних ділянок на місцевості (в натурі) на землі лісогосподарського призначення Яблунського лісництва філії «Осмолодське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»?

- чи підтверджується в натурі (на місцевості) склад сільськогосподарських угідь спірних земельних ділянок на дату проведення експертизи та складання висновку?

- чи підтверджується в натурі (на місцевості) склад лісогосподарських угідь земель лісогосподарського призначення Яблунського лісництва філії «Осмолодське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відповідно до розроблених та затверджених/погоджених матеріалів лісовпорядкування на дату проведення експертизи та складання висновку?

Враховуючи недостатність доказів, з урахуванням суперечливих тверджень сторін щодо спору, суд першої інстанції зазначив, що позбавлений можливості встановити об`єктивну істину щодо обставин накладання спірних земельних ділянок на землі лісогосподарського призначення виходячи із переліку засобів доказування передбачених чинним господарським процесуальним законодавством, відтак дійшов до висновку про необхідність призначення за ініціативою суду судової земельно-технічної експертизи.

Івано-Франківська обласна прокуратура не погодилась з постановленою ухвалою місцевого господарського суду, оскаржила її в апеляційному порядку, оскільки вважає вказану ухвалу постановленою за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи. Отож, прокурор зазначає, що в матеріалах справи наявна достатня кількість доказів, на підтвердження обґрунтування доводів його позовних вимог, а саме прокурором долучено:

- розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації за № 238 від 05.04.1996 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду», яким надано в постійне користування для ведення лісового господарства державним лісогосподарським підприємствам із земель запасу, які були в тимчасовому користуванні інших землекористувачів, земельні ділянки лісового фонду за межами населених пунктів згідно з додатком №17 (Солотвинському ДЛІГ загалом передано у постійне користування землі лісового фонду площею 31732 га, з них на території Богородчанського району площею 31301 га, в яку включено й землі Яблунського лісництва);

- технічну документацію та викопіювання з Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування (виготовлених в 1996 ДП «Ліси України» (Яблунське лісництво)), розроблених на виконання наказу ДП «Осмолодське лісове господарство» від 04.10.2022 за № 153, з яких вбачається, що спірні земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні ДП «Осмолодський лісгосп» (Яблунське лісництво) включено в земельні ділянки, сільськогосподарського призначення комунальної власності в особі Солотвинської селищної Івано-Франківського району Івано-Франківської області;

- документацію зі здійснення топографо-геодезичних та камеральних робіт, проведених сертифікованим спеціалістом ТОВ «ПРО ЗЕМ» для розроблення технічної документації, яка підтверджує, що земельні ділянки, право власності на які зареєстровано за Солотвинською селищною радою, відносяться до земель лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні Яблунського лісництва, а саме:

· площею 4,1247 га, з кадастровим номером :02:001:0069 (Яблунське лісництво, планшет № 3, квартал 19 виділи 11, 13, частина виділів 9, 12, 14 Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування);

· площею 2,3133 га, з кадастровим номером :02:001:0069 (Яблунське лісництво, планшет №3, квартал 16 частина виділів 23, 29, 33 Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування);

· площею 5,5912 га, з кадастровими номерами :02:001:0056, :02:001:0062, відноситься до земель лісогосподарського призначення (Яблунське лісництво, планшет №3, квартал 30 виділ 35, частини виділів 19, 29, 40-41 Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування);

· площею 8,8092 га, з кадастровим номером :02:001:0070 (Яблунське лісництво, планшет №3, квартал 29 виділ 23, частина виділів 21, 22 Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування);

· площею 5,3252 га, з кадастровим номером :02:001:0070 відноситься до земель лісогосподарського призначення.

Як вбачається зі змісту долучених до матеріалів позовної заяви технічної документації та викопіювання з Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Ліси України» (Яблунське лісництво), що є правовстановлюючими документами згідно вимог закону (п. 5 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України), земельні ділянки лісогосподарського призначення державної форми власності, які перебувають в постійному користуванні ДП «Осмолодський лісгосп» (Яблунське лісництво), повністю або частково помилково включено в земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в особі Солотвинської селищної Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Інформація про виявлені порушення (оформлення відповідачем права комунальної власності на земельні ділянки лісогосподарського призначення державної форми власності) отримана прокурором від філії «Осмолодське лісове господарство» ДП «Ліси України» на підставі геоданих землекористування 1968 року, матеріалів лісовпорядкування, проведеного у 1996 року, та матеріалів лісовпорядкування 2008 року.

Всі зазначені матеріали долучені до позовної заяви, ідентичні між собою та підтверджують факт перебування у користуванні лісогосподарського підприємства спірних земельних ділянок із 1968 року по даний час. Водночас, відповідачем на спростування позовних доводів прокурора до матеріалів справи не долучено жодних доказів, а судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про призначення земельно-технічної експертизи не наведено жодних обґрунтованих сумнівів щодо долучених прокурором доказів, натомість єдиною підставою для призначення у справі вказаної експертизи для суду першої інстанції слугували доводи відповідача про включення спірних земельних ділянок згідно з проектом формування території до меж населеного пункту Порогівської сільської ради.

Таким чином, прокурор просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про призначення у цій справі земельно-технічної експертизи, а справу скерувати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав доводи прокурора, наведені в його апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що факт накладення земель Солотвинської селищної ради на землі лісового фонду, які перебувають у користуванні філії «Осмолодське лісове господарство» ДП «Ліси України» та перебувають у державній власності також підтверджується відповідними рішеннями державних кадастрових реєстраторів про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, на які прокурор покликався у своїй позовній заяві, а копії яких долучено до матеріалів справи. На підтвердження обставин накладення спірних земельних ділянок долучено письмові докази, зокрема, і матеріали топографо-геодезичних робіт, які отримані від спеціалізованої установи та сертифікованого інженера землевпорядника. Позивач наголошує, що судова експертиза призначається, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші докази, які знаходяться в матеріалах справи чи неможливо застосувати інші засоби доказування. В іншому випадку це є затягуванням розгляду справи. Водночас, в матеріалах цієї справи позивачем вже подано план-схему розміщення земельних ділянок Яблунівського лісництва сформованої за результатами топографо-геодезичних робіт проведених сертифікованим інженером землевпорядником. Поряд з цим, в оскаржуваній ухвалі про призначення земельно-технічної експертизи судом не наведено будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо долучених позивачем доказів, а відповідачем, в свою чергу, не долучено жодних доказів, які спростовують правову позицію прокурора. За вказаних обставин, позивач вважає, що апеляційна скарга Івано-Франківської обласної прокуратури підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати і справу направити для продовження розгляду.

Відповідач та третя особа своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу прокурора не подали.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотанням позивача розгляд справи відбувався в режимі відеоконференції.

В дане судове засідання прибула прокурор та представник позивача, які підтримали вимоги апеляційної скарги.

Відповідач та третя особа участі уповноважених представників в дане судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом надіслання ухвали до їх електронних кабінетів. Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, визначений ст. 273 ГПК України, приймаючи до уваги, що участь уповноважених представників ухвалою суду обов`язковою не визнавалась, відтак судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, судова колегія встановила таке:

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0056, :02:001:0058, :02: 001:0062, :02:001:0065, :02:001:0069, :02:001:0070, які перебувають у комунальній власності Солотвинської селищної ради накладаються на землі лісогосподарського призначення Яблунського лісництва філії «Осмолодське лісове господарство». При проведенні інвентаризації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0056, :02:001:0062, :02: 001:0058, :02:001:0065, :02:001:0069, :02:001:0070 представники ДП «Осмолодське лісове господарство» не залучались.

Факт накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001: 0056, :02:001:0062, :02:001:0058, :02:001:0065, :02:001:0069, :02:001:0070 на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Осмолодське лісове господарство» прокурор підтверджує, серед іншого, проведеними роботами під час виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за межами населеного пункту с. Пороги Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області (Яблунського лісництва). В ході проведення вказаної технічної інвентаризації інженерами-землевпорядниками здійснено викопіювання із планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Яблунського лісництва, із схематичним зображенням земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, які помилково включено в земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та накладаються на землі лісогосподарського призначення.

Заперечуючи позовні вимоги прокурора відповідач у відзиві на позов вказав, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0056, :02:001:0062, :02:001:0058, :02:001:0065, :02:001:0069, :02:001:0070 перейшли у комунальну власність Солотвинської селищної ради в силу Закону. Разом з тим, зазначив, що Солотвинська селищна рада не проводила інвентаризацію, та як наслідок, жодних неправомірних дій щодо оспорюваних земельних ділянок Солотвинська селищна рада не вчиняла.

Вважаючи надані сторонами докази недостатніми, місцевий господарський суд вважав, що він позбавлений можливості встановити об`єктивну істину щодо обставин накладання спірних земельних ділянок на землі лісогосподарського призначення виходячи із переліку засобів доказування передбачених чинним господарським процесуальним законодавством, відтак дійшов до висновку про необхідність призначення за ініціативою суду судової земельно-технічної експертизи.

Однак, судова колегія вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що при призначенні судової експертизи обов`язковим є визначення предмета доказування та з`ясування дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних та обставин, що входять до предмета доказування, в сукупності з відсутністю достатньої кількості доказів або наявністю в матеріалах справи доказів, які є взаємно суперечливими.

Як слідує з матеріалів справи, прокурором до його позовної заяви долучено ряд доказів, якими він обґрунтовує підставність звернення до суду з даним позовом. Натомість, відповідачем до матеріалів справи, зокрема, до відзиву на позов не долучено жодних доказів на противагу доказам прокурора чи доказів, які були б взаємно суперечливими. Водночас, при постановленні оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд зіслався, виключено, лише на недостатність доказів та суперечливість тверджень сторін щодо предмета спору, зокрема, на доводи відповідача про включення спірних земельних ділянок до меж Порогівської сільської ради за проектом формування території. Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки доказам, які були долучені прокурором до матеріалів позовної зави.

Крім цього, призначення судом з власної ініціативи експертизи для з`ясування питання наявності накладання спірних земельних ділянок без долучення відповідачем будь-яких доказів, які заперечують докази позивача, є порушенням принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, надає оцінку поданим сторонами доказам, роз`яснює, у разі необхідності, учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а також сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених господарським процесуальним законодавством.

Судова колегія також вважає за доцільне наголосити, що відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Папазова та інші проти України» (заяви №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012 (пункт 29) суд зазначив, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Разом із цим Європейський суд з прав людини неодноразово констатував у своїх рішеннях, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судова колегія приймає до уваги § 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», в якому вказано про роль національних судів, яка полягає у швидкому та ефективному розгляді справ.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, призначивши судову земельно-технічну експертизу та зупинивши провадження у цій справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За умовами ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги Івано-Франківської обласної прокуратури знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 у цій справі, відтак оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до прийняття помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отож, з врахуванням наведеного, справу за № 909/14/25 слід передати Господарському суду Івано-Франківської області для подальшого розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити, що судом апеляційної інстанції при здійснені перегляду оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі №909/14/25 не вирішується питання розподілу судових витрат, оскільки оскаржуваною ухвалою не було вирішено спір по суті. Суд, приймаючи кінцеве рішення у справі, здійснює розподіл усіх судових витрат, включаючи здійснені раніше витрати в суді апеляційної або касаційної інстанцій.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури задоволити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 у справі № 909/14/25 про призначення судової земельно-технічної експертизи скасувати.

Справу за № 909/14/25 передати Господарському суду Івано-Франківської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню.

повна постанова складена 13.06.2025

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік