ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/940/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

благодійної організації «благодійний фонд «Дігнітас» (03195, місто Київ, вул. Рудницького Степана, будинок 2-В, нежитлове приміщення 24, код: 44943914)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Бригантина» (08162, Київська обл., Фастівський р-н, селище міського типу Чабани(з), вул. Машинобудівників, будинок 15, квартира 7, код: 30687982)

про стягнення 5048098,85 гривень,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

До Господарського суду Київської області 18.03.2025 надійшла позовна заява благодійної організації «благодійний фонд «Дігнітас» до товариства з обмеженою відповідальністю «Бригантина» про стягнення 5048098,85 гривень авансового внеску за непоставлений товар за договором купівлі-продажу товарів № 2308/23 від 23.08.2023.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позовні вимоги виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вищезгаданого договору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/940/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 07.05.2025.

Ухвалою суду від 07.05.2025 підготовче засідання в справі відкладено на 21.05.2025, а ухвалою суду від 21.05.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 28.05.2025.

На адресу суду 26.05.2025 надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника останнього та відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 11000,00 гривень.

В судове засідання 28.05.2025 представники учасників справи не з`явилися.

Упродовж розгляду справи відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між благодійною організацією «благодійний фонд «Дігнітас» (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Бригантина» (Продавець) 23.08.2023 укладено договір купівлі-продажу товарів № 2308/23 (далі договір поставки), відповідно до умов якого:

- в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати безпілотні літальні апарати (надалі - товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та повністю оплатити його вартість. (пункт 1.1.);

- товар передається покупцеві окремими партіями (частинами). Кожна окрема партія товару передається в рамках цього договору лише після попереднього усного узгодження сторонами її асортименту, номенклатури, кількості, якості, ціни (вартості), умов та строків (термінів) її поставки (передачі у власність). (пункт 2.2.);

- факт передачі у власність кожної партії товару в рамках цього договору може підтверджуватися або актами приймання-передачі, або видатковими накладними на переданий товар, підписаними уповноваженими представниками обох сторін. Датою передачі покупцеві у власність партії товару вважається дата, що вказана у видатковій накладній або в акті приймання-передачі. Продавець не несе відповідальності за пошкодження чи втрату партії товару з моменту передачі її покупцеві відповідно до умов цього пункту та пункту 2.1. цього договору. Передача кожної наступної партії товару здійснюється за умови відсутності простроченої заборгованості покупця по оплаті за кожну попередню партію товару. (пункт 2.4.);

- продавець зобов`язаний доставити товар покупцю за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82А не пізніше 45 (сорока п`яти) робочих днів після отримання попередньої оплати. Покупець зобов`язаний приймати кожну партію доставленого товару в день його доставки. Вартість товару включає вартість його доставки. (пункт 2.8.);

- вартість товару оплачується покупцем на підставі виставленого продавцем рахунку протягом З (трьох) робочих днів з моменту отримання рахунку. Сторони домовились, що покупець здійснює 100 відсоткову попередню оплату вартості товару. Рахунок надсилається продавцем покупцю протягом З (трьох) робочих днів з дати отримання замовлення. (пункт 3.1.).

Двома специфікаціями від 25.08.2023, які є невід`ємними частинами договору, сторони погодили, зокрема, найменування/марку товару, кількість, ціну за одиницю в гривнях та загальну вартість в гривнях та умови та строк поставки товару.

Так, згідно відповідних специфікації ТОВ «Бригантина» взяла на себе зобов`язання поставити благодійній організації «благодійний фонд «Дігнітас» товар на умовах 100% передплати, а саме по першій специфікації це квадрокоптер DJI Mavic 3 в кількості 100 штук, загальною вартістю 7000000,00 гривень, а по другій акумулятор DJI Intelligent Flight Battery for Mavic 3 в кількості 100 штук, загальною вартістю 515000,00 гривень. Поставка товару згідно обох специфікацій здійснюється 4 партіями по 25 штук в кожній на 5, 10, 15 та 20 робочий день з моменту здійснення оплати.

На виконання умов договору продавець 24.08.2023 виставив покупцю два рахунки на оплату, а саме № 41 на суму 7000000,00 гривень та № 42 на суму 515000,00 гривень, які покупцем були сплачені згідно платіжної інструкції № 77 від 28.08.2025 на загальну суму 7515000,00 гривень.

Проте, як зазначив позивач, ТОВ «Бригантина» здійснило лише часткову поставку товару, а саме було поставлено квадрокоптери DJI Mavic 3 в кількості 25 штук на суму 1750000,00 гривень та акумулятори DJI Intelligent Flight Battery for Mavic 3 в кількості 98 штук на суму 504700,00 гривень.

З метою врегулювання спору позивач звернувся з претензією № 60 від 26.10.2023, в якій посилаючись на умови укладеного договору та на відсутність факту поставки обумовленого договором товару вимагав від відповідача, серед іншого повернути залишок суми передоплати за непоставлений товар, сплатити пеню від несвоєчасно поставленого товару та замінити товар неналежної якості.

Відповідач 02.11.2024 згідно платіжної інструкції № 84 від 02.11.2024 частково повернув суму попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 212201,15 гривень.

Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом, стало те, що позивач покладені на нього умовами договору зобов`язання виконав належним чином та перерахував на користь відповідача суму попередньої оплати передбачену договором, проте відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару у строки встановлені договором в повному обсязі не виконав, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача залишку авансового внеску в розмірі 5048098,85 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 692 цього ж Кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що умовою застосування положень статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, тобто в установлений строк. У разі настання такої умови (прострочення продавцем передачі товару) покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач покладені на нього умовами договору поставки обов`язки щодо сплати попередньої оплати за товар, в порядку та розмірі обумовленому п. п. 3.1, 3.2 договору поставки з урахуванням положень п. п. 2, 3 специфікацій від 25.08.2023 виконав належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції № 77 від 28.08.2023 на суму 7515000,00 гривень.

Згідно п. 2.8. договору продавець зобов`язаний доставити товар покупцю за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82А не пізніше 45 (сорока п`яти) робочих днів після отримання попередньої оплати.

З огляду на наведене останнім днем поставки товарів за обома специфікаціями від 25.08.2023 є 09.10.2023.

Як зазначає позивач, відповідач виконав покладені на нього обов`язки тільки в частині поставки товару на суму 1750000,00 гривень по першій специфікації та на суму 504700,00 гривень по другій, а загалом на суму 2254700,00 гривень та повернув суму попередньої оплати в розмірі 212201,15 гривень.

При цьому, матеріали справи не містять належних доказів поставки іншої частини товару на користь покупця, у строк, визначений договором. Також матеріали справи не містять, а сторонами не надано, доказів, які свідчили б про домовленість між сторонами щодо іншого строку поставки товару.

Доказів задоволення відповідачем вимог позивача, викладених у претензії № 60 від 26.10.2023 відповідачем в перебігу розгляду також не надано.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача щодо поставки товару та повернення позивачу попередньої оплати за товар є невиконаним, що зумовлює висновки суду про задоволення позову та стягнення з відповідача боргу в розмірі 5048098,85 гривень.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 5048098,85 гривень авансового внеску за непоставлений товар є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

З урахуванням встановлених судом обставин, та оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача авансового внеску за непоставлений товар у розмірі 5048098,85 гривень підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 75721,49 гривень, суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги від 15.01.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «ЮСО» та благодійною організацією «благодійний фонд «Дігнітас», акти приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2025 на суму 5000,00 гривень, від 07.05.2025 на суму 2000,00 гривень та від 21.05.2025 на суму 4000,00 гривень та платіжні інструкції, а саме № 1421 від 13.03.2025 на суму 5000,00 гривень, № 1735 від 21.05.2025 на суму 2000,00 гривень, № 1696 від 14.05.2025 на суму 4000,00 гривень.

Також, судом встановлено, що представництво позивача здійснювалось адвокатом Богдан Юлією Валеріївною, повноваження якої підтверджуються ордером від 13.03.2025 серії АІ № 1834107.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи в суді першої інстанції загалом становить 11000,00 гривень.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Кодексу).

В перебігу розгляду справи від відповідача клопотання про зменшення судових витрат позивача на оплату правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи заявлено не було.

Здійснивши аналіз поданих позивачем доказів понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, та враховуючи відсутність клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Благодійної організації «Благодійний фонд «Дігнітас» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бригантина» (08162, Київська обл., Фастівський р-н, селище міського типу Чабани(з), вул. Машинобудівників, будинок 15, квартира 7, код: 30687982) на користь Благодійної організації «благодійний фонд «Дігнітас» (03195, місто Київ, вул. Рудницького Степана, будинок 2-В, нежитлове приміщення 24, код: 44943,85 гривень боргу, 75721,49 гривень судового збору та 11000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2025.

Суддя Р.М. Колесник