ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2025 р. Справа№ 910/11561/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Романенко К.О.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 04.06.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака - Артемовського 15А»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.01.2025

у справі № 910/11561/24 (суддя Сергій Балац )

за позовом Об`єднання співвласників багатокваритрного будинку «Гулака -

Артемовського 15А»

до Міністерства оборони України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Концерн «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС»,

2) Приватне підприємство «РАФАЕЛЬ АКТИВ»

про стягнення 594 410, 53 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака - Артемовського 15А» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 594 410, 53 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачем, як співвласником багатоквартирного будинку, не здійснено сплату коштів за утримання будинку, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 594 410, 53 грн, з яких: 288 750, 00 грн - заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку; 18 523, 31 грн - 3 % річних нараховані на заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку, 86 076, 46 грн - інфляційні втрати нараховані на заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку, 150 150, 00 грн - заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку, 9 089, 13 грн - 3 % річних нараховані на заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку та 41 821, 63 грн - інфляційні втрати нараховані на заборгованість по сплаті по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку.

11.10.2024 відповідачем подано до суду клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 у справі №910/11561/24 залучено до участі у справі Концерн «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС» та Приватне підприємство «РАФАЕЛЬ АКТИВ» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі №910/11561/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 288 750, 00 грн та заборгованості по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 150 150, 00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки позов поданий до неналежного відповідача. В свою чергу позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 18 523, 31 грн, інфляційних втрат нарахованих на заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 86 076, 46 грн, 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 9 089, 13 грн та інфляційних втрат нарахованих на заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 41 821, 63 грн задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та заборгованості по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку, у задоволенні яких судом відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що з урахуванням приписів статті 511 Цивільного кодексу України, прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ «Гулака Артемовського 15 А» є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна.

За твердженнями скаржника, за відсутності погодження порядку сплати (відшкодування) в договорі оренди, обов`язок зі сплати комунальних послуг, внесків і платежів співвласників несе власник приміщень тобто Міністерство оборони України, для якого положення статуту та рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковими в силу Закону.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін, наголошуючи на законності та обґрунтованості останнього.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 04.06.2025 з`явився представник відповідача, представники позивача та третіх осіб-1, 2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (ухвали суду від 20.02.2025, 18.03.2025, 15.04.2025 та 29.04.2025) до їх електронних кабінетів.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та третіх осіб-1, 2.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05.12.2019 зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака - Артемовського 15А».

Багатоквартирний будинок №15 А по вулиці Гулака-Артемівського у м. Луцьк перебуває в управлінні ОСББ «Гулака - Артемовського 15А», який здійснює його утримання та обслуговування.

Відповідно до інформаційної довідки від 10.07.2023 №338573269 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна: магазин/А-9/, загальною площею 577.5 кв.м. за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, буд. 15А належить на праві господарського відання Міністерству оборони України, правокористувач - Концерн «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС».

Загальними зборами позивача, оформленими протоколом від 12.12.2019 №3 затверджено кошторис на 2020 з тарифом 5, 50 грн. за метр квадратний житлових приміщень та 5 грн. за квадратний метр нежитлових приміщень.

Загальними зборами позивача, оформленими протоколом від 09.02.2020 №7 створено ремонтний фонд з внесками співвласників 1 грн. за квадратний метр площі помешкання для власників квартир та нежитлових приміщень будинку.

Загальними зборами позивача, оформленими протоколом від 08.09.2020 №8 встановлено розмір членського внеску на утримання будинку у розмірі 10 грн./кв.м. загальної площі квартир та нежитлових приміщень будинку, з якої сплачується внесок та ремонтного фонду в розмірі 5,5 грн. метр кв.м. загальної площі квартир та нежитлових приміщень, з якої сплачується внесок.

Позивачем з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору було направлено листи (вих. №8 від 21.05.2020; вих. №20 від 20.08.2020; вих. №3 від 21.01.2022; вих. №3/23 від 11.02.2023) та Претензію №1 (вих. №20/10 від 20.10.2023) до відповідача з вимогою проводити оплату по внесках і платежах по управлінню будинком та відрахування до ремонтного фонду, на які не було отримано відповіді.

За твердженнями позивача, Міністерство оборони України станом на серпень 2024 має заборгованість перед ОСББ «Гулака - Артемовського 15А» по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 288 750, 00 грн та заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 150 150, 00 грн, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 18 523, 31 грн, інфляційних втрат нарахованих на заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 86 076, 46 грн, 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 9 089, 13 грн та інфляційних втрат нарахованих на заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 41 821, 63 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За положеннями частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (Закон №2866-III), згідно зі статтею 1 якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Обов`язок співвласників виконувати рішення зборів співвласників визначений і у частині 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Закон №417-VIII).

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

За частиною 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За змістом частин 1-3 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Таким чином, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

У зв`язку з чим рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака - Артемовського 15А», у тому числі про визначення переліку та розміру внесків на утримання (управління) будинку та внесків по відрахуванню до ремонтного фонду будинку, є обов`язковими для Міністерства оборони України, як власника нежитлових приміщень по вул. Гулака-Артемовського, буд. 15А у м. Луцьк, який в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна та зобов`язаний виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ.

При цьому, у разі відмови співвласника сплачувати встановлені внески і платежі об`єднання має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 та частина 1 статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Таким чином, за Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» законодавством на Міністерство оборони України, як на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі.

Відтак, з Міністерство оборони України підлягає стягненню на користь ОСББ «Гулака - Артемовського 15А» заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку в сумі 288 750, 00 грн та заборгованість по сплаті відрахувань до ремонтного фонду будинку в сумі 150 150, 00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц та підтримані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних за порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати внесків на утримання та відрахування до ремонтного фонду будинку.

Згідно з таблицею розрахунків суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, яка є додатком до позовної заяви, у стовпці 2 визначено період нарахування внесків та платежів по утриманню будинку та нарахування до ремонтного фонду.

З огляду на встановлені обставини бездіяльності відповідача щодо оплати внесків на утримання та відрахування до ремонтного фонду будинку, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмір 127 898, 09 грн та 3% річних у розмір 27 612, 44 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Щодо тверджень відповідача про зобов`язання саме орендарем сплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, колегія суддів зазначає таке.

Що стосується орендаря вказаних приміщень, а саме Приватного підприємства «РАФАЕЛЬ АКТИВ», то частиною 4 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» дійсно передбачено, що зобов`язання зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Разом з цим, визначаючи зобов`язання орендарів зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, чинне законодавство не передбачає механізму реалізації такого зобов`язання, у тому числі механізму захисту прав об`єднання співвласників, зокрема не встановлює для ОСББ права примусового стягнення відповідних коштів з орендарів у судовому порядку, передбачаючи таке право лише щодо співвласників майна (статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.09.2020 у справі №906/884/19.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів статті 511 Цивільного кодексу України, прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ «Гулака - Артемовського 15А» є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, в тому числі для орендарів нерухомого майна.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо обов`язковості для орендарів рішень загальних зборів ОСББ та положень статуту останнього зроблені внаслідок неправильного застосування вищевказаних норм матеріального права.

Виходячи із загальних підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (стаття 11 Цивільного кодексу України), відповідні правовідносини щодо сплати орендарем витрат на управління будинком мають бути врегульовані або шляхом укладення окремого договору між орендарем та ОСББ, або шляхом встановлення обов`язку орендаря з відшкодування відповідних витрат власнику приміщення (орендодавцю) безпосередньо в умовах договору оренди нерухомого майна.

Тобто обов`язок орендаря зі сплати (відшкодування) внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, виникає тільки у разі передбачення такого обов`язку в умовах укладеного ним правочину (договору) з власником майна або з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. У зв`язку з чим Приватне підприємство «РАФАЕЛЬ АКТИВ», як орендар нежитлового приміщення в будинку по вул. Гулака-Артемовського, буд. 15А у м. Луцьк, зобов`язаний сплачувати внески на утримання орендованого ним приміщення тільки за умови, якщо такий обов`язок встановлений відповідним правочином (договором).

Так, 18.12.2007 між Державним підприємством міністерства оборони України «Управління торгівлі західного оперативного командування» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцький військторг №51» (орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства - філії Луцький військторг №5.

Наказом Міністра оборони України від 05.04.2007 №135 припинено діяльність Державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі західного оперативного командування» шляхом приєднання до концерну "Військторгсервіс" та визначено останнього правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі західного оперативного командування» .

Відповідно до угоди від 01.08.2011 № б/н про заміну сторони договору від 18.12.2007 оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства - філії Луцький військторг №51, орендаря замінено на Приватне підприємство «РАФАЕЛЬ АКТИВ».

У даному випадку умовами договору оренди від 18.12.2007 б/н та додатковими угодами до нього не встановлено обов`язку орендаря з відшкодування орендодавцю (власнику майна) понесених останнім витрат на утримання об`єкта оренди у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, а у розділі третьому цього договору містяться лише вимоги щодо строку, умов, порядку та розміру оплати саме орендної плати.

Відтак, за відсутності погодження порядку сплати (відшкодування) та розміру внесків в договорі оренди та не досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо укладення окремого договору на оплату внесків, обов`язок зі сплати таких платежів несе власник приміщень - Міністерство оборони України, для якого положення статуту та рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковими в силу закону.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2).

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом (частина 3).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Пунктами 2, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції, визнав встановленими; порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 ).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака Артемовського 15А» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову слід здійснити перерозподіл судових витрат.

Керуючись статтями 129, 240, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака Артемовського 15А» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі №910/11561/24 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі №910/11561/124 скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гулака - Артемовського 15А» (, НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, м. Луцьк, юридична адреса: 43005, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Гулака - Артемовського, буд. 15 А) заборгованість по сплаті внесків на утримання та відрахування до ремонтного фонду будинку №15 А, вул. Гулака - Артемовського, м. Луцьк, Волинська обл., 43005, нежитлового приміщення загальною площею 577, 5 кв.м., заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку 288 750, 00 грн, заборгованість по сплаті відрахування до ремонтного фонду будинку 150 150, 00 грн, 127 898, 09 грн інфляційних втрат, 27 612, 44 грн 3% річних, 8 925, 00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову, 13 374, 24 грн витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/11561/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 16.06.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова