ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"13" червня 2025 р. Справа № 902/488/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: громадянина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до: громадянки ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

до: громадянки ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

до: громадянина ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 )

до: громадянина ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 )

до: громадянки ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 )

до: громадянки ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 )

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" (вул. Соборна, буд. 258, с. Серебрія, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24026)

про визнання дійсними договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі, визнання недійсними договорів дарування та акту приймання-передачі часток у статутному капіталі, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витребування частки статутного капіталу, визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства

В С Т А Н О В И В :

17.04.2025 до Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява громадянина ОСОБА_1 № б/н від 16.04.2025 (вх. № 01-40/4/25 від 17.04.2025) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Суд, ухвалою від 17.04.2025 у задоволенні заяви громадянина ОСОБА_1 № б/н від 16.04.2025 (вх. № 01-40/4/25 від 17.04.2025) про застосування заходів забезпечення позову відмовив.

23.04.2025 до Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява громадянина ОСОБА_1 № б/н від 22.04.2025 (вх. № 553/25 від 23.04.2025) з вимогами до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" та громадян: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання дійсними договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі, визнання недійсними договорів дарування та акту приймання-передачі часток у статутному капіталі, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витребування частки статутного капіталу, визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства.

24.04.2025 на електронну адресу суду надійшла заява-пояснення № б/н від 24.04.2025 (вх. № 01-34/4312/25 від 24.04.2025) скріплена електронним цифровим підписом громадянина ОСОБА_2 .

24.04.2025 на електронну адресу суду надійшла заява-пояснення № б/н від 24.04.2025 (вх. № 01-34/4318/25 від 24.04.2025) скріплена електронним цифровим підписом громадянина ОСОБА_2 .

Оскільки відповідачами у справі є громадяни - фізичні особи, які не є підприємцями, суд відповідно до вимог частин 6 та 7 статті 176 Господарського процесуального кодексу України 25.04.2025 направив запити щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних (у тому числі дати народження), що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Зокрема, були направлені такі запити:

запит № 902/488/25/408/25 до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Могилів-Подільської міської ради - щодо громадян: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ;

запит № 902/488/25/409/25 до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Вендичанської селищної ради - щодо громадянки ОСОБА_7 ;

запит № 902/488/25/410/25 до Відділу "Центру надання адміністративних послуг" Нерубайської сільської ради - щодо громадянина ОСОБА_6 .

У запитах зазначено, що відповідні відомості мають бути надані у строки, визначені частиною 7 статті 176 ГПК України.

28.04.2025 на електронну адресу суду надійшов лист № 11-28/101 від 28.04.2025 (вх. № 01-34/4462/25 від 28.04.2025) Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Могилів-Подільської міської ради.

Ознайомившись із листом № 11-28/101 від 28.04.2025 (вх. № 01-34/4462/25 від 28.04.2025), судом встановлено, що відповідно до довідки № б/н від 28.04.2025 складеної уповноваженим працівником Господарського суду Вінницької області, лист № 11-28/101 від 28.04.2025 (вх. № 01-34/4462/25 від 28.04.2025) не містить електронного цифрового підпису, тому, в силу приписів ч. 8 ст. 42 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" не є офіційним документом, а отже, не приймається судом до розгляду.

Відповідно до листа Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Могилів-Подільської міської ради № 11-28/101 від 28.04.2025 (вх. № 01-34/4801/25 від 06.05.2025), який надійшов засобами поштового зв`язку 06.05.2025, надано інформацію про реєстрацію місця проживання громадян, а саме: ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ; ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ; ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ; ОСОБА_9 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 .

Разом з тим повідомлено, що станом на 28.04.2025 інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 у межах Могилів-Подільської міської територіальної громади - відсутня, оскільки, згідно з карткою реєстрації, 24.01.2019 він знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_10 , у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Угорщини.

Поряд з цим, Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Вендичанської селищної ради та Відділ "Центру надання адміністративних послуг" Нерубайської сільської ради не надали відповідей на запити суду щодо надання запитуваної інформації.

У зв`язку з відсутністю відповідей, зазначені запити було повторно направлено 20.05.2025 за номерами № 902/488/25/507/25 та № 902/488/25/509/25 відповідно.

21.05.2025 на електронну адресу суду надійшов лист № 34 від 25.04.2025 (вх. №01-34/5450/25 від 21.05.2025) Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Вендичанської селищної ради.

Ознайомившись із листом № 34 від 25.04.2025 (вх. № 01-34/5450/25 від 21.05.2025), судом встановлено, що відповідно до довідки № б/н від 21.05.2025 складеної уповноваженим працівником Господарського суду Вінницької області, лист № 34 від 25.04.2025 (вх. № 01-34/5450/25 від 21.05.2025) не містить електронного цифрового підпису, тому, в силу приписів ч. 8 ст. 42 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" не є офіційним документом, а отже, не приймається судом до розгляду.

Відповідно до листів Відділу "Центру надання адміністративних послуг" Нерубайської сільської ради № 02-17-347 від 29.04.2025 (вх. № 01-34/5798/25 від 29.05.2025) та № 02-17-422 від 22.05.2025 (вх. № 01-34/5802/25 від 29.05.2025), які надійшли засобами поштового зв`язку 29.05.2025, громадянин ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 .

Згідно інформації з реєстру територіальної громади (лист № 34 від 25.04.2025), наданої ЦНАП виконавчого комітету Вендичанської селищної ради, яка надійшла до суду 02.06.2025, громадянка ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 .

Означенні відповіді на запити від 20.05.2025 за № 902/488/25/507/25 та №902/488/25/509/25 надійшли до суду під час перебування судді Матвійчука В.В. на лікарняному.

Суд враховує, що пунктом 5.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Вінницької області визначено, що у випадку тимчасової непрацездатності, відрядження, відпустки тощо головуючого судді на строк, що не призводить до порушення строків вирішення справи, повторний автоматизований розподіл не проводиться.

Частиною 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Станом на 13.06.2025 суддя Матвійчук В.В. приступив до роботи.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 22.04.2025 (вх. № 553/25 від 23.04.2025) господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів.

За приписами ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Під час дослідження судом доказів, що підтверджують направлення громадянці Цибульській (Томко) Тамарі Семенівні копії позовної заяви з додатками, встановлено, що у матеріалах справи міститься опис вкладення та накладна № 150 від 22.04.2025. У вказаному описі зазначено адресу одержувача: АДРЕСА_13 . Водночас, згідно із листом № 34 від 25.04.2025 (вх. № 01-34/5907/25 від 02.06.2025), наданим Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Вендичанської селищної ради, місцем реєстрації громадянки ОСОБА_7 є: АДРЕСА_7 .

Наведене свідчить, що позивачем не дотримано положень п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закон України "Про судовий збір" (із відповідними змінами) визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно із ст. 4 Закон України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028 гривень.

Як свідчить прохальна частина позову, та з урахуванням предмета позову, позивач у позовній заяві просить суд:

визнати дійсними 5 (п`ять) договорів купівлі-продажу частки (долі) в статутному фонді, укладених 09.06.2005 між ОСОБА_1 та: ОСОБА_10 щодо частки в статутному капіталі на суму 964 грн (8,17% статутного фонду); ОСОБА_5 щодо частки в статутному капіталі на суму 963 грн (8,16 % статутного фонду); ОСОБА_4 щодо частки в статутному капіталі на суму 964 грн (8,17% статутного фонду); ОСОБА_6 щодо частки в статутному капіталі на суму 963 грн (8,13% статутного фонду); ОСОБА_11 щодо частки в статутному капіталі на суму 6018 грн (51% статутного фонду);

визнати недійсними 3 (три) договори дарування часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" від 31.10.2023, укладені між ОСОБА_2 та: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" від 31.10.2023;

витребувати з володіння ОСОБА_3 частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" у розмірі 24,49%, що складає 2 890,00 грн;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 03.01.2023 приватним нотаріусом Могилів - Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Орлюк В.К. на частку в статутному капіталі сільськогосподарського товариства "Україна-1", у розмірі 6 018,00 грн, що складає 51% статутного капіталу;

витребувати з володіння ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" у розмірі 51%, що складає 6 018,00 грн;

визначити розмір статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1" та розмір частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_1 становить 10 836,00 грн, що відповідає 91,83% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-1".

Водночас, у своєму позові позивач зазначає, що заявляє три немайнові вимоги: визнати дійсними договори купівлі-продажу частки (долі) в статутному фонді СТОВ "Україна-1" від 09.06.2005; визнати недійсними договір дарування частки в статутному капіталі цього товариства та Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 03.01.2024 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Орлюк В.К. на частку в статутному капіталі СТОВ "Україна-1". Крім того позивачем заявлено три майнові вимоги, а саме: встановлення розміру статутного капіталу та часток учасників товариства; витребування частки у статутному капіталі СТОВ "Україна-1" в обсязі 24,49% (що становить 2 890,00 грн) від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ; витребування частки у статутному капіталі СТОВ "Україна-1" в обсязі 51% (що становить 6 018,00 грн) від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що п`ять договорів купівлі-продажу частки (долі) у статутному фонді СТОВ "Україна-1" від 09.06.2005, визнання дійсності яких вимагає позивач, та три договори дарування частки у статутному капіталі цього товариства, визнання недійсності яких також є предметом позову, хоча й поєднані спільними особами покупця та обдарованого відповідно, є окремими договорами, кожен з яких породжує самостійні правові наслідки.

Таким чином, визнання дійсними кожного з п`яти договорів купівлі-продажу частки (долі) у статутному фонді СТОВ "Україна-1" від 09.06.2005 та визнання недійсними трьох договорів дарування частки у статутному капіталі цього товариства є окремими позовними вимогами немайнового характеру, розрахунок судового збору за які повинен здійснюватися окремо за кожною вимогою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено дев`ять вимог немайнового характеру, розмір судового збору з кожної з яких становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та три вимоги майнового характеру, за якими ставка судового збору становить 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, сума належного до сплати судового забору складається із ставки судового збору за подання до господарського суду дев`яти позовних вимог немайнового характеру і становить 27 252,00 грн (3 028,00 * 9) та трьох позовних вимог майнового характеру 9 084,00 грн (3 028,00 грн витребування частки вартістю 2 890,00 грн + 3 028,00 грн витребування частки вартістю 6 018,00 грн + 3 028,00 грн визначення розміру статутного капіталу та розмір частки вартістю 10 836,00 грн), а всього 36 336,00 грн.

При цьому суд зважає, що позовна заява № б/н від 22.04.2025 направлена до Господарського суду Вінницької області 22.04.2025 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та зареєстрована в канцелярії суду 23.04.2025, що підтверджується штампом суду за вх. № 553/25.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 29 068,80 грн (36 336,00 * 0,8 = 29 068,80 грн).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Це означає, що суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи. Своєю чергою механізм реалізації перевірки зарахування коштів судового збору визначений частиною другою статті 9 Законом України "Про судовий збір".

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Аналогічні висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 28.04.2022 у справі № 520/10006/21, від 26.07.2023 у справі № 640/3949/22, від 02.05.2024 у справі №440/9709/23.

Перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження сплати суми судового збору (постанова Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 640/18777/21).

Здійснивши перевірку зарахування судового збору, сплаченого 22.04.2025 за платіжною інструкцією № 0.0..1 позивачем за подання позову, судом встановлено, що згідно із випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі "Діловодство спеціалізованого суду", зараховано судовий збір у розмірі 14 534,40 грн.

Натомість сплачений позивачем судовий збір у сумі 14 534,40 грн є меншим за встановлений розмір судового збору (29 068,80 грн) на 14 534,40 грн.

У зв`язку з наведеним позивачу, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору у розмірі 14 534,40 грн, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 14 534,40 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 77, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву громадянина ОСОБА_1 № б/н від 22.04.2025 (вх. №553/25 від 23.04.2025) залишити без руху.

Громадянину ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви № б/н від 22.04.2025 (вх. № 553/25 від 23.04.2025) у спосіб визначений ГПК України.

Встановити громадянину Томаю Сергію Івановичу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити громадянина ОСОБА_1 про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направити громадянину ОСОБА_1 та представниці позивача - адвокату Грушко Жанні Вячеславівні до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 13.06.2025.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи