ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"05" червня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/22/25
Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явилися;
від відповідача: не з`явилися,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ТОВ "ГЕНЧ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 23.05.2025 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕНЧ УКРАЇНА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ІНЖИНІРІНГ"
про стягнення 1015505,60 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.05.2025 у справі №906/22/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕНЧ УКРАЇНА" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ІНЖИНІРІНГ" 625000,00 грн основного боргу, 290542,13 грн пені, 28677,20 грн 3% річних, 71025,87 грн інфляційних втрат та 15228,01 грн судового збору; у задоволенні решти позову відмовлено.

28.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 23.05.2025, згідно з якою останній просив покласти на відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №906/22/25 у розмірі 27000,00 грн. До заяви додано копії документів на виконання вимог ч.2 ст.126 ГПК України (а.с.157-177).

Ухвалою суду від 29.05.2025 призначено судове засідання для розгляду вказаної заяви на 05.06.2025.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином (а.с.180, 181).

Згідно з ч.4 ст.244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як зазначено вище, при ухваленні рішення Господарського суду Житомирської області від 21.05.2025 за наслідками розгляду справи №906/22/25 питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося.

Отже, розглянувши за відсутності представників сторін заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі від 23.05.2025, суд врахував нижчевикладене та дійшов таких висновків.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Як встановлено судом, на виконання вимог ч.1 ст.124, п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позивач у позовній заяві повідомив, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат, які він поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, становить 45232,58 грн та складається із судового збору 15232,58 грн; витрат на професійну правничу допомогу 30000,00 грн. Остаточний розрахунок та докази понесення позивачем судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі (а.с.15).

Заяву про ухвалення додаткового рішення від 23.05.2025 з доданими до неї документами надіслано позивачем засобами поштового зв`язку 26.05.2025, тобто в межах п`ятиденного строку, визначеного абз.3 ч.8 ст.129 ГПК України.

Отже позивачем дотримано порядок та строк подання доказів щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За аналізом процесуального законодавства визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним у ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу ТОВ "ГЕНЧ УКРАЇНА" надавав адвокат Книшов І.Г., повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1539588 від 05.02.2025, виданими адвокатським об`єднанням "БІТРАЖ" (а.с.119).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Так, 15.11.2024 між ТОВ "ГЕНЧ УКРАЇНА" (далі - клієнт) та адвокатським об`єднанням "БІТРАЖ" (далі АО "БІТРАЖ") укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір) (а.с.162-163), за змістом п.1 якого АО "БІТРАЖ" бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язаний оплачувати правову допомогу. Правова допомога надається клієнту з питань примусового стягнення заборгованості з ТОВ "БФ ІНЖИНІРІНГ" по договору поставки №16-ГУ від 05.05.2022.

Обов`язки та права АО "БІТРАЖ" визначені у п.4 договору.

Відповідно до додаткової угоди про порядок розрахунків від 15.11.2024 до договору, відповідно до погодженого обсягу правової допомоги, клієнт має оплатити АО "БІТРАЖ" кошти в розмірі: 5000,00 грн - за аналіз матеріалів справи та визначення правової позиції; 2000,00 грн - за складання претензії (а.с.164).

Відповідно до додаткової угоди про порядок розрахунків від 20.12.2024, відповідно до погодженого обсягу правової допомоги, клієнт має оплатити АО "БІТРАЖ" кошти в розмірі: 8000,00 грн - складання позовної заяви; 3000,00 грн - за кожне судове засідання (а.с.165).

Актами виконаних робіт (наданих послуг) від 31.12.2024, 21.02.2025, 21.03.2025, 18.04.2025, 22.05.2025 визначено обсяги та вартість наданої АО "БІТРАЖ" правової допомоги позивачу відповідно до договору від 15.11.2024 та додаткових угод до нього від 15.11.2024, від 20.12.2024, а саме: 5000,00 грн - за аналіз матеріалів справи та визначення правової позиції, 2000,00 грн - за складання претензії, 8000,00 грн - за складання позовної заяви; 12000,00 грн - за судові засідання (а.с.166-170).

Поряд із цим у заяві про ухвалення додаткового рішення від 23.05.2025 викладено детальний опис робіт (послуг), наданих адвокатом Книшовим І.Г, який передбачає: вивчення умов договору поставки №16-ГУ від 05.05.2022, додаткових угод до нього, інших документів щодо взаємовідносин сторін, формування правової позиції, 5 год 5000,00 грн; підготовка претензії (вих.№ 2711/1 від 27.11.2024, 2 год 2000,00 грн; підготовка позовної заяви із розрахунком заборгованості, формування додатків до позовної заяви, 5 год 8000,00 грн; участь у підготовчих засіданнях, 3 год 9000,00 грн (1 год/3000,00 грн); участь у судовому засіданні 21.05.2025 (розгляд по суті), 1 год 3000,00 грн (а.с.157 на звороті 158).

Факт понесення позивачем витрат на послуги адвоката в сумі 27000,00 грн підтверджується наявними у справі платіжними інструкціями №7382 від 18.11.2024, №7447 від 20.12.2024, №7530 від 03.02.2025, №№7565 від 20.02.2025, №7657 від 10.04.2025, №27994 від 16.05.2025 (а.с.171-176).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак відповідач зі свого боку клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність такого розрахунку або про неналежність наданих адвокатом послуг до цієї справи, суду не подав.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.5 ст.129 ГПК України).

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Виходячи з наведеного, дослідивши надані позивачем документи в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення від 23.05.2024 у сукупності з іншими матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 27000,00 грн є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на їх виконання (надання), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову, відповідають критеріям обґрунтованості та розумності їхнього розміру, підтверджені належними й допустимими доказами.

Враховуючи викладене і те, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.05.2025 у справі №906/622/25 позов ТОВ "ГЕНЧ УКРАЇНА" задоволено частково, при цьому питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося, суд, відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, дійшов висновку задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення від 23.05.2024 частково, покласти на відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26991,90 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в частині стягнення решти 80,10 грн таких відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ "ГЕНЧ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення у справі про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 23.05.2025 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ІНЖИНІРІНГ" (вул. Кемського Сергія, буд. 11-Д, м. Коростень, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11501, ідентифікаційний код 42508472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕНЧ УКРАЇНА" 26991,90 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 10.06.25

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

- позивачу (до ел.каб.);

3 - відповідачу (рек.).