РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.06.2025Справа № 910/3126/25

За позовом Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕХНО-ЗАВОД"

відповідача-2: ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство фінансів України

про стягнення 714 698,15 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Піскунова

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕХНО-ЗАВОД" (далі - відповідач-1, ТОВ "ВП "ТЕХНО-ЗАВОД"), ОСОБА_1 про (далі - відповідач-2, ОСОБА_1 ) про:

- стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості, яка виникла з Кредитного договору № 40717185-КД-1 від 07.12.2023, в розмірі 375 354,32 грн, з яких: 339 343,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 36 010,49 грн - заборгованість за процентами;

- стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості, яка виникла з Кредитного договору № 40717185-КД-1 від 07.12.2023 перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 339 343,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 (позичальником) взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 40717185-КД-1 від 07.12.2023, за виконання яких у тому ж розмірі, що і позичальник, поручився відповідач-2 на підставі укладеного між ним та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Договором поруки № 40717185-ДП-1/1 від 07.12.2023, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості, яка виникла з Кредитного договору № 40717185-КД-1 від 07.12.2023, за тілом кредиту та за процентами. Крім того, оскільки зобов`язання відповідача-1 було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України (Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 (далі - Договір гарантії)), позивач звернувся із відповідною вимогою до гаранта (Міністерства фінансів України), який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією. Відповідно до п. 39, 40 Договору гарантії своє право на стягнення за зворотною вимогою за сплаченою гарантією до боржника гарант реалізує шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з позичальника сплаченої відповідно до гарантії суми, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Безпосередньо у позовній заяві позивач просив суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство фінансів України. Також позивач просив суд задовольнити заяву про участь представника позивача в усіх судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

20.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Безпосередньо у наведеній заяві позивач просив суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття провадження у справі, а також те, що дана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки є справою незначної складності, визнаною судом малозначною. При цьому судом враховано, що ціна позову в у даній справі (714 698,15 грн) не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514 000,00 грн), а також те, що дана справа не входить до переліку справ, зазначених у частині 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Суд залишив без задоволення клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Клопотання позивача про участь його представника в усіх судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції судом відхилене.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство фінансів України, судом задоволене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3126/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство фінансів України (Україна, 01008, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 12/2; ідентифікаційний код 00013480) (далі - третя особа).

Суд повідомляв позивача, відповідача-1, відповідача-2 та третю особу про відкриття провадження у справі № 910/3126/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачі-1, 2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалась.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, заяву про усунення недоліків та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

05.04.2022 між Міністром фінансів Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі - гарант) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - банк-кредитор) було укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 (далі - Договір гарантії), відповідно до умов пункту 6 якого гарант на умовах Договору гарантії та в межах ліміту гарантії надає на користь банка-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфелю.

Гарантія надається за кредитами, включеними до портфеля (пункт 7); гарантія вважається наданою на користь банка-кредитора з дати укладення Договору гарантії (пункт 8).

Відповідно до п. 9 Договору гарантії обов`язковою умовою надання гарантії є надання майнового або іншого забезпечення виконання боргових зобов`язань позичальника за кредитним договором перед банком-кредитором та гарантом.

Ставка індивідуальної гарантії визначається на розсуд банка-кредитора для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70 відсотків (у разі надання гарантій у період воєнного стану для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів за кредитами, що надаються суб`єктам господарювання сільськогосподарським товаровиробникам, - 80 відсотків протягом строку дії Договору гарантії за кожним окремим кредитом (пункт 10).

Пунктом 11 Договору гарантії передбачено, що ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків (у разі надання гарантії у період воєнного стану для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів за кредитами, що надаються суб`єктам господарювання сільськогосподарським товаровиробникам, - 80 відсотків протягом строку дії Договору гарантії).

Відповідно до п. 12 Договору гарантії у разі настання гарантійною випадку гарант зобов`язаний сплатити на користь банка-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу "Сплата за гарантією" Договору гарантії.

Незважаючи на будь-які інші положення Договору поруки, загальна сума всіх сум сплати за гарантією, що підлягає сплаті гарантом протягом строку дії Договору гарантії, не може перевищувати ліміту гарантії (пункт 13).

Згідно з п. 16 Договору гарантії з метою включення кредитів до портфеля банк-кредитор формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які банк-кредитор визначив як такі, що включені до портфеля (в тому числі ті, що вже включені до портфеля). Підпунктом 1 пункту 1 Договору гарантії визначено, що агентом є АТ "Укрексімбанк", якому гарант відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 № 723 (далі - Порядок №723) доручив надавати послуги, визначені цим Договором гарантії та агентської угодою

Банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності (пункт 17); включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру (пункт 18).

Відповідно до п. 31 Договору гарантії у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Агент перевіряє вимогу (щодо правильності розрахунку сум, які належать до сплати гарантом банку-кредитору) та за результатами перевірки інформує гаранта стосовно суми сплати за гарантією протягом 10 календарних днів з дати отримання копії вимоги (пункт 32).

Банк-кредитор зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати надсилання відповідної вимоги гаранту письмово повідомити позичальникам за кредитами, включеними до вимоги, про надіслання відповідної вимоги гаранту (пункт 33).

Не пізніше наступного робочого дня після отримання виплати від гаранта банк-кредитор письмово надає інформацію про це агенту із зазначенням суми та дати виплати з посиланням па відповідну вимогу (пункт 34).

Гарант на підставі вимог, отриманих від банка-кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банка-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання вказаних у даному пункті вимог (пункт 35).

Згідно із п. 38 Договору гарантії встановлено, що у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненної гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки.

Відповідно до п. 39 Договору гарантії, з метою реалізації зворотньої вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку №723 та цього договору, зобов`язується:

1) застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору за таким проблемним кредитом;

2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Відповідно до п. 40 Договору гарантії, кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору), та зараховуються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредидор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.

07.12.2023 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Банк, позивач) та ТОВ "ВП "ТЕХНО-ЗАВОД" (позичальник, відповідач-1) було укладено Кредитний договір № 40717185-КД-1 (далі - Кредитний договір).

Усі істотні умови кредитування наведені у розділі А Кредитного договору, а саме: вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (пункт А.1); ліміт Кредитного договору: 925 000,00 грн на такі цілі: фінансування оборотного капіталу; забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання/повернення фінансової/матеріальної допомоги (пункт А.2); кінцевий термін повернення кредиту 01.12.2026 (включно) (пункт А.3).

Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за Кредитним договором позичальнику було відкрито рахунок НОМЕР_1 (у гривні), отримувач: АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, (IBAN - НОМЕР_2 ) (пункт А.4. Кредитного договору).

Відповідно до п. А.5 Кредитного договору виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується: Договором іпотеки квартири; Договором поруки, укладеним з ОСОБА_1 .

За змістом п. А.6 тип процентної ставки за Кредитним договором - змінювана. Під "змінюваною процентною ставкою" (далі - Змінювана процентна ставка) сторони розуміють процентну ставку, розмір якої збільшується або зменшується в залежності від зміни індексу UIRD, з урахуванням інших положень Кредитного договору.

Пунктом А.6.1. Кредитного договору сторонами узгоджено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти від суми непогашеної заборгованості за кредитом у розмірі, що розраховується і встановлюється на відповідний Період дії процентної ставки, виходячи з п. А.6.1.1- А.6.1.3 цього договору.

Відповідно до п. А.6.1.4. Кредитного договору максимальний розмір процентної ставки, який може бути застосований за цим договором, становить 35 (тридцять п`ять) % / процентів річних.

Пунктом А.6.1.5. Кредитного договору передбачено, що розмір Змінюваної процентної ставки на перший Період дії процентної ставки, з дати укладання цього Договору, що розраховується за формулою передбаченою пп А.6.1.1. цього договору, із використанням розміру індексу UIRD 3M у гривні, визначеним станом на робочий день, що передує даті підписання цього Договору, становить 22.75 (двадцять два цілих сiмдесят п`ять сотих) % річних.

Відповідно до пункт А.8 Кредитного договору сторонами узгоджено, що датою сплати процентів за користування кредитними коштами є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Кредитного договору. Платежі за кредитом сплачуються відповідно до графіку, що наведений в Додатку №1 до Кредитного договору, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. У випадку несплати процентів за користування кредитом та/або непогашення заборгованості за кредитом у терміни, що визначені Кредитним договором, такі суми є простроченою заборгованістю (за процентами та/або кредитом, відповідно).

Згідно з п. А.11 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що повідомлення, запити та кореспонденція за цим Договором або у зв`язку з ним, що повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаною в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка може час від часу повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з пунктом А.1 Кредитного договору, з лімітом та на цілі, зазначені у пункті А.2 Кредитного договору, не пізніше 5 днів з моменту, вказаного у другому абзаці підпункту 2.1.2 пункту 2.1 Кредитного договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені Кредитним договором терміни/строки. Кредитування за Кредитним договором, в рамках програми Банка "КУБ під заставу" надається Банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Пунктом 1.2 Кредитного договору визначено, що термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з пп А.10, 2.3.2, 2.4.1 цього договору.

Банк на свій розсуд, має право згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України, статтею 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання Кредитного договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену в повідомленні дату Кредитний договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитним договором. Одностороння відмова від Кредитного договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за Кредитним договором (пункт "г" абзацу другого підпункту 2.3.2 пункту 2.3 Кредитного договору).

Відповідно до пункту 4.1 Кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у наступних розмірах: за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пп 1.2, 2.2.3.1, 2.3.2, 2.4.1 Кредитного договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пп А.6.1 і А.6.2 Кредитного договору; відповідно до ст. 212 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пп 2.2.3.1 Кредитного договору, позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, вказаному у пункті А.7 (пп А.7.1, А.7.2) Кредитного договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених пунктом 4.1 Кредитного договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у пункті А.8 Кредитного договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (пункт 4.3 Кредитного договору).

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (пункт 4.8 Кредитного договору).

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік; день повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (пункт 4.9).

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами, та діє до терміну, що зазначений в п. А.3 цього Договору, або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором, в залежності від того, яка подія настане раніше.

Кредитний договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронні довірчі послуги" (пункт 7.1 Кредитного договору).

Додатком №1 до Кредитного договору Банком і позичальником погоджено графік платежів.

07.12.2023 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Банк, позивач) та ТОВ "ВП "ТЕХНО-ЗАВОД" (позичальник, відповідач-1) було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору (далі - Додаткова угода), відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку Кредиту, зазначеного в п. А.3 Кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва, затвердженого постановою КМУ від 24.01.2020 № 28 (далі - Порядок №28), Програми фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва (далі - Програма) та умов Кредитного договору та Додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки. Кредитні кошти позичальник витрачає на ціль: фінансування оборотного капіталу, в межах пріоритетного напряму: фінансування суб`єктів підприємництва, що провадять діяльність у сфері переробної промисловості за всіма КВЕД Секції С Національного класифікатора України. Умови та порядок надання фінансової державної підтримки позичальнику, визначені Порядком №28 та цією Додатковою угодою.

Відповідно до підпункту "б" пункту 1 Додаткової угоди позичальник обізнаний про умови фінансової державної підтримки згідно Порядку №28, які йому повністю зрозумілі й зобов`язується дотримуватися умов Порядку №28 та нести відповідальність, передбачену умовами Порядку №28 та Кредитного договором;

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 Додаткової угоди позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми Кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 № 723. При цьому позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

Згідно із п. 2.1 Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку, визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 22.75 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою, наведеною у даному пункті Додаткової угоди. Максимальний розмір базової ставки, який може бути застосований за цим Договором, становить 30 % (тридцять процентів) річних.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди у випадку прострочення позичальником своїх зобов`язань по погашенню Кредиту і /або процентів в розмірі та порядку, зазначеному в п.п. 2.3, 2.4., 2.6. цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі, які зазначені у п. 2.2 Додаткової угоди.

Згідно із пунктом 2.12 Додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.10 цієї Додаткової угоди).

Грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (згідно з пунктом 2.10 цієї Додаткової угоди) до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені (пункт 2.13 Додаткової угоди).

07.12.2023 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) був укладений Договір поруки № 40717185-ДП-1/1 (далі - Договір поруки), за змістом п. 1.1 якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з позичальником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

Пунктом 1.2 Договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Договором поруки поручитель дає згоду на будь-які зміни умов Кредитного договору, які не стосуються збільшення обсягу відповідальності поручителя відповідно до максимальних (граничних) умов кредитування, що вказані у Договорі поруки (пункт 1.3 Договору поруки).

Збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни умов кредитування за Кредитним договором виникає в разі: 1) підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами, внаслідок внесення змін до Кредитного договору, що пов`язані зі збільшенням фіксованого розміру процентної ставки при застосуванні в Кредитному договорі фіксованої процентної ставки або максимального розміру процентної ставки при застосуванні в Кредитному договорі змінюваної процентної ставки; 2) відстрочення виконання, що призводить до збільшення суми нарахованих процентів за користування кредитними коштами; 3) установлення (збільшення розміру) неустойки; 4) встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. При цьому не є збільшенням відповідальності поручителя, внаслідок зміни основного зобов`язання, у разі зміни розміру процентної ставки за користування кредитними коштами за Кредитним договором, в бік її збільшення, при застосуванні в Кредитному договорі змінюваної процентної ставки, із встановленим в Кредитному договорі порядком її розрахунку та періодичністю зміни її (процентної ставки) розміру. У разі збільшення зобов`язань за Кредитним договором поручитель укладає відповідну додаткову угоду (договір про внесення змін) до Договору поруки про це, у порядку, передбаченому пунктом 4.2 Договору поруки (пункт 1.4 Договору поруки).

Відповідно до п. 1.5 Договору поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом Кредитного договору та договорів, що забезпечують його виконання, і заперечень щодо нього не має. Поручитель ознайомлений, що протягом строку дії Кредитного договору істотні умови такого договору, в т.ч. тарифи, комісійні винагороди та інші платежі за Кредитним договором можуть бути змінені. Кредитний договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору поруки сторони узгодили, що виконання поручителем зобов`язань щодо сплати грошових коштів, які підлягають сплаті на користь кредитора за цим Договором може здійснюватися шляхом ініціювання Кредитором дебетового переказу з усіх поточних рахунків поручителя в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті кредитору згідно з цим Договором та/або у разі прострочення таких платежів. Підписанням цього Договору, поручитель надає свою згоду на проведення кредитором дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків поручителя, відкритих в установах кредитора, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому, у валюті відповідного зобов`язання за цим Договором для виконання зобов`язань зі сплати платежів передбачених Договором, в межах сум, що підлягають сплаті кредитору згідно з цим Договором.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 Договору поруки кредитор має право у випадку невиконання позичальником якого-небудь із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, або невиконання поручителем якого-небудь зобов`язання, передбаченого Договором поруки, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь), що підлягає(ють) виконанню поручителем; не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою для здійснення кредитором дебетового переказу коштів з рахунків поручителя, згідно з підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Договору поруки та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами; поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання позичальником зобов`язання, незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Договір поруки набирає чинності з моменту його укладення в порядку, визначеному пунктом 5.2 Договору поруки; сторони взаємно домовились, що порука за Договором поруки припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення Договору поруки. У випадку виконання позичальником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором Договір поруки припиняє свою дію (пункт 4.1 Договору поруки).

Як зазначив позивач (Банк) та підтверджується матеріалами справи, 08.12.2023 на виконання умов Кредитного договору було здійснено перерахунок кредитних коштів у розмірі 925000,00 грн, що підтверджується копіями виписки по рахунку, платіжною інструкцією № DICON1208BEQFJ від 08.12.2023.

07.11.2024 позивачем було направлено відповідачу-1 (ТОВ "ВП "ТЕХНО-ЗАВОД") та відповідачу-2 ( ОСОБА_1 ) повідомлення № 31207K9L0S036 від 04.11.2024 про погашення простроченої заборгованості у термін до 04.12.2024. Банк повідомив відповідача, що у випадку непогашення простроченої заборгованості за Кредитним договором у термін до 04.12.2024 - строк (01-12-2026), що узгоджений умовами Кредитного договору буде вважатися таким, що настав 04.12.2024. Направлення наведеного повідомлення на адресу місцезнаходження відповідача-1, зазначену у реквізитах сторін Кредитного договору, підтверджується фіскальним чеком АТ "Укрпошта" та списком згрупованих відправлень.

09.12.2024 позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (гаранта) та АТ "Укрексімбанк" (агента) вимога на сплату за гарантією №293 від 09.12.2024 за Договором про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022. Згідно наведеної вимоги Банк повідомив гаранта про настання гарантійного випадку за Кредитним договором № 40717185-КД-1 від 07.12.2023, зазначив залишок простроченої позичальником заборгованості станом на дату даної вимоги у сумі 703 419,00 грн, у зв`язку з чим просив гаранта перерахувати суму у розмірі 351 709,50 грн (коефіцієнт гарантії 0,5) на рахунок №UA5002645 відповідно до пункту 35 Договору гарантії.

10.12.2024 позивачем було направлено відповідачу-1 повідомлення №31207K9L0S036 від 09.12.2024 про надсилання вимоги гаранту за Кредитним договором.

З урахуванням здійсненого відповідачем-1 платежу від 20.12.2024 на загальну суму 20 000,00 грн (14 731,34 грн за тілом кредиту та 5 268,66 грн за процентами), що підтверджується платіжною інструкцією від 20.12.2024, заборгованість відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором станом на 20.12.2024 склала: 688 687,66 грн - заборгованості за тілом кредиту (703 419,00 грн - 14 731,34 грн) та 36 010,49 грн заборгованість за процентами.

08.01.2025 Міністерством фінансів України (гарантом) була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 351 709,50 грн, але з урахуванням здійсненого відповідачем платежу 20.12.2024 на погашення заборгованості по тілу кредиту, кошти в розмірі 7 365, 67 грн (14 731,34 грн х 0,5) з перерахованого гарантом гарантійного платежу були повернуті гаранту, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.01.2025.

Крім того, після надходження 08.01.2025 коштів від гаранта, відповідачем-1 на виконання Кредитного договору були сплачені 31.01.2025 та 07.02.2025 суми у загальному розмірі 10 000,00 грн та у подальшому такі суми були розподілені відповідно 50/50 (кредит/ державна гарантія): 5000,00 грн на погашення заборгованості по кредиту, 5 000,00 грн - державна гарантія, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями від 31.01.2025, від 07.02.2025.

З урахуванням гарантійних виплат гаранта, позивач зазначив, що заборгованість відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором станом на 13.03.2025 становить 714 698,15 грн, з яких: 339 343,83 грн заборгованості за тілом кредиту, 36 010,49 грн заборгованості за процентами, а також 339 343,83 грн заборгованості відповідача-1 перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

За наведених обставин, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду з вимогами до відповідача-1 та відповідача-2 про:

- стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості, яка виникла з Кредитного договору, в розмірі 375 354,32 грн, з яких: 339 343,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 36 010,49 грн - заборгованість за процентами;

- стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості, яка виникла з Кредитного договору перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 339 343,83 грн.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачі-1, 2 не подали відзив у встановлений судом строк без поважних причин, відтак відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між позивачем та відповідачем-1 Кредитний договір № 40717185-КД-1 від 07.12.2023 за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами частини 2 вищевказаної статті ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (абз. 1). У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (абз. 2).

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина 1 статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина 2 статті 554 ЦК України).

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Судом встановлено, що згідно з пунктом А.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту 01.12.2026 року (включно). При цьому, Додатком № 1 до Кредитного договору погоджено графік та суму кредитних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-1 було порушено зобов`язання по оплаті кредиту згідно узгодженого сторонами графіку (Додаток № 1 до Кредитного договору), докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Позивач, у зв`язку з порушенням позичальником (відовідачем-1) своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати кредиту у встановленому порядку, відповідно до умов Кредитного договору реалізував право на дострокове повернення кредиту, направивши 07.11.2024 відповідачам повідомлення-вимогу № 31207K9L0S036 від 04.11.2024, в якій просив погасити заборгованість у термін до 04.12.2024. При цьому, Банк повідомив, що у випадку непогашення простроченої заборгованості у термін до 04.12.2024, строк повернення кредиту буде вважатися таким, що настав 04.12.2024.

Втім, у термін, визначений у повідомленні № 31207K9L0S036 від 04.11.2024 (до 04.12.2024), зазначені вимоги позивача були залишені відповідачами без відповіді та задоволення.

Як встановлено судом, за умовами Додаткової угоди №1 до Кредитного договору сторони визначили, що грошові зобов`язання позичальника (відповідача-1) перед Банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 № 723 (Порядок №723).

Так, відповідно до Порядку №723 в Україні запроваджено державну підтримку суб`єктів мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва у формі державних гарантій на портфельній основі.

Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаною з наданням державної підтримки суб`єктам мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва між Міністром фінансів України (гарант) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк-кредитор) було укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 (Договір гарантії), відповідно до умов пункту 6 якого гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Судом встановлено, що 09.12.2024 відповідно до пункту 31 Договору гарантії позивачем направлена до Міністерства фінансів України, як гаранта, та АТ "Укрексімбанк", як агента, вимога на сплату за гарантією на суму 351 709,50 грн та відповідно до пункту 33 Договору гарантії позивачем направлено відповідачам повідомлення про надсилання вимоги гаранту.

08.01.2025 Міністерством фінансів України (гарантом) була перерахована гарантія у розмірі 351 709,50 грн за Кредитним договором, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Пунктом 43 Договору гарантії встановлено, що робота із стягнення з позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі Порядку №723, ст.17 Бюджетного кодексу України та цього договору відповідно до внутрішніх правил та процедур банку-кредитора та законодавства щодо організації процесу управління проблемними активами в банках України до прийняття банком-кредитором обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора повинно бути перевірене агентом та погоджене з гарантом протягом 30 банківських днів з дати отримання гарантом (з копією агенту) відповідного клопотання (строк погодження гарантом такого рішення може бути продовжений на обґрунтовану вимогу гаранта або агента).

Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Виходячи з умов Договору гарантії та враховуючи належне виконання Міністерством фінансів України своїх зобов`язань за державними гарантіями шляхом перерахування відповідних коштів кредитору в рахунок погашення кредитної заборгованості, позивач набув право на зворотне стягнення такої суми.

Відповідачем-1 20.12.2024, 31.01.2025 та 07.02.2025 (тобто, після настання строку повернення кредиту) були перераховані грошові кошти відповідно у розмірі 20 000,00 грн (з яких - 14 731,34 грн заборгованість за тілом кредиту, 5 268,66 грн за процентами), 5 000,00 грн та 5 000,00 грн, а всього 24 731,34 грн, в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором, які Банком були розподілені наступним чином: 12 365,66 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості перед бюджетом по виплаченій гарантії; 12 365,66 грн в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.

Жодних інших доказів на підтвердження факту погашення відповідачем-1 суми заборгованості як за тілом кредиту та процентами, так і заборгованості перед бюджетом після 07.02.2025 матеріали справи не містять.

Відтак, з урахуванням гарантійних виплат гаранта у відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 339 343,83 грн та заборгованість перед державним бюджетом у розмірі 339 343,83 грн.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Пунктами А.6, А.6.1 та А.8 Кредитного договору передбачено: тип процентної ставки за Кредитним договором - змінювана, розмір якої збільшується або зменшується в залежності від зміни індексу UIRD, з урахуванням інших положень Кредитного договору; за користування кредитом позичальник сплачує проценти від суми непогашеної заборгованості за кредитом у розмірі, що розраховується і встановлюється на відповідний Період дії процентної ставки, виходячи з п. А.6.1.1- А.6.1.3 цього договору; датою сплати процентів за користування кредитними коштами є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору; у випадку несплати процентів за користування кредитом та/або непогашення заборгованості за кредитом у терміни, що визначені цим договором, такі суми є простроченою заборгованістю (за процентами та/або кредитом, відповідно).

Позивачем нараховано проценти за користування відповідачем-1 кредитом на підставі умов Кредитного договору станом на 04.12.2024 (строк дострокового повернення кредиту) в розмірі 41 279,15 грн. З урахуванням здійсненого відповідачем-1 20.12.2024 перерахування грошових коштів (з яких 5 268,66 грн - заборгованість за процентами) позивач визначив заборгованість відповідача-1 за процентами у розмірі 36 010,49 грн (41 279,15 грн - 5 268,66 грн).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому Кредитним договором порядку і строки, підтверджений матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 339 343,83 грн, заборгованості за процентам у розмірі 36 010,49 грн та заборгованості за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 339 343,83 грн.

При цьому, позивач заявив про стягнення суми заборгованості з відповідачів солідарно, з огляду на укладений між ним та відповідачем-2 Договір поруки.

Пунктом 1.2 Договору поруки сторони передбачили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов Кредитного договору, суд вважає обґрунтованим стягнення із відповідачів солідарно заявленої до стягнення заборгованості за кредитом, сплаченою гарантією та процентами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази в порядку ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у заяві про усунення недоліків наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, понесених позивачем, який складається з суми судового збору у розмірі 8 576,38 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідачі-1, 2 попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подали.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів порівну, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17, від 20.02.2024 у справі № 922/2200/23.

Керуючись ст. 4, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 233, 236, 237- 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕХНО-ЗАВОД" (Україна, 02093, місто Київ, вул. Бориспільська, будинок 26Б; ідентифікаційний код 40717185) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (Україна, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) заборгованість, яка виникла з Кредитного договору № 40717185-КД-1 від 07.12.2023 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 339 343,83 грн (триста тридцять дев`ять тисяч триста сорок три гривні 83 коп.), заборгованість за процентами у розмірі 36 010,49 (тридцять шість тисяч десять гривень 49 коп.), заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 339 343,83 грн (триста тридцять дев`ять тисяч триста сорок три гривні 83 коп.).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕХНО-ЗАВОД" (Україна, 02093, місто Київ, вул. Бориспільська, будинок 26Б; ідентифікаційний код 40717185) на користь Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (Україна, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) судовий збір у розмірі 4 288,19 грн (чотири тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 19 коп.).

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (Україна, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) судовий збір у розмірі 4 288,19 грн (чотири тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 19 коп.).

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 09.06.2025.

Суддя Оксана ГУМЕГА