За участю представників:
від позивача - Крижовий Д.В.;
від відповідача - Заверюха К.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
21.08.2024 в системі «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» сформовано позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» про стягнення 3 745 197,07 грн та була передана 22.08.2024 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пошкодження вантажу та відповідно завдання збитків відбулося з вини Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт», як орендодавця внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов`язань, ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» вважає, що ним було набуто право зворотної вимоги до Приватне акціонерне товариство «Київський річковий порт» про відшкодування збитків.
З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача збитки (вартість втраченого вантажу) в порядку регресу у розмірі 2 474 467,05 грн., а також залишок невикористаного в рахунок оренди частини авансу у розмірі 1 270 730,02 грн. з яких: 905 957,58 грн. залишок невикористаного в рахунок оренди частини авансу; 29 115 грн. - 3 % річних за період з 25.07.2023 року по 19.08.2024 року; 22 742,18 грн. - інфляційні втрати за період з 25.07.2023 року по 19.08.2024 року; 312 915,26 грн. - пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 25.07.2023 року по 19.08.2024 року.
Ухвалою суду від 27.08.2024 відкрито провадження по справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМ ЮКРЕЙН» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
У судовому засіданні 29.05.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення, яким у позові відмовлено повністю.
02.06.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення.
В судовому засіданні у справі, що відбулось 22.05.2025 представником Відповідача до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про розподіл судових витрат та подання відповідного клопотання з відповідними доказами протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі.
Ухвалою суду від 03.06.2025 розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 12.06.25 о 12:00 год.
Останнє обґрунтоване тим, що адвокатом встановлено, що за участь в дев`яти судових засіданнях у суді першої інстанції необхідно сплатити 27 000, тобто за одне судове засідання - 3000 грн.
Водночас, із протоколів судових засідань вбачається, що засідання у справі тривали незначний проміжок часу:
Відповідно до протоколу судового засідання №4459696, судове засідання призначене на 01.05.2025 року було розпочате об 11:10 год, а завершено о 11:18 год, тобто відповідне засідання тривало 8 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3921979, судове засідання призначене на 21.01.2025 року було розпочате о 13:10 год, а завершено о 13:32 год, тобто відповідне засідання тривало 22 хвилини.
Відповідно до протоколу судового засідання №3863083, судове засідання призначене на 09.01.2025 року було розпочате о 10:03 год, а завершено о 10:24 год, тобто відповідне засідання тривало 21 хвилину.
Відповідно до протоколу судового засідання №3838178, судове засідання призначене на 26.12.2024 року було розпочате об 11:09 год, а завершено о 11:21 год, тобто відповідне засідання тривало 12 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3741645, судове засідання призначене на 05.12.2024 року було розпочате об 11:19 год, а завершено о 11:32 год, тобто відповідне засідання тривало 13 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3598442, судове засідання призначене на 07.11.2024 року було розпочате о 10:42 год, а завершено о 10:56 год, тобто відповідне засідання тривало 14 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3598442, судове засідання призначене на 22.10.2024 року було розпочате о 10:05 год, а завершено о 10:12 год, тобто відповідне засідання тривало 7 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3431794, судове засідання призначене на 03.10.2024 року було розпочате о 10:35 год, а завершено об 11:03 год, тобто відповідне засідання тривало 28 хвилин.
Відтак представник зазначає, що 3 000,00 грн. за одне судове засідання, яке тривало в середньому приблизно 15 хв., є надто завищеною вартістю.
Окремо представник звертає увагу суду, що відповідно до п.4 Акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 02.09.2024 року було складено наступні заперечення:
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС » про витребування доказів;
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів;
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів;
- Заперечення на клопотання ТОВ « АДМ ЮКРЕЙН » про долучення доказу - Акту перевірки № 8324-23/2;
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів;
Представник зазначає, що за складання п`яти заперечень встановлено суму у розмірі - 10 000 грн, тобто одне заперечення складає 2 000 грн. та просив врахувати, що адвокатом було подано тричі заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів які є ідентичними за змістом, а тому при складані таких заперечень, адвокатом було витрачено менше часу, ніж при викладенні у них відмінних позицій та аргументів, зауважуємо, що позиція ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» в даних запереченнях не змінювалась.
Аналогічна ситуація стосується і складання відзиву на позовну заяву, адже адвокатом було подано до суду два ідентичних документа вартість яких складає 10 000 грн, при цьому зазначивши вартість за один відзив - 5 000 грн.
Враховуючи вказані вище критерії при визначенні розміру відшкодування Відповідачу понесених ним витрат на правничу допомогу за рахунок Позивача, представник вважає, що адвокатом Відповідача не доведено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактичним обсягом виконаних ним робіт (наданих послуг).
11.06.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано додаткові пояснення, відповідно до яких представник просить задовольнити заяву в повному обсязі.
У судове засідання 12.06.2025 представник позивача та відповідача прибули надали свої пояснення, представник третьої особи у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні 12.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши заяву представника Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.
Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.
Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Представником Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» разом з першою заявою по суті спору (відзивом на позовну заяву від 11.09.2024) подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи розмір яких складає 35 000,00 грн.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В судовому засіданні у справі, що відбулось 22.05.2025 представником Відповідача до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про розподіл судових витрат та подання відповідного клопотання з відповідними доказами протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі, що узгоджується із позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі №920/810/18.
Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення ухвалено 29.05.2025, відтак п`ятиденний строк розпочав перебіг 30.05.2025; останній п`ятий день закінчився 03.06.2025, заявник подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі 02.06.2025 (сформовано в системі «Електронний суд»), відтак заява подана у строк, передбачений частиною 8 ст. 129 ГПК України.
Пунктом 2.1 Договору визначено, що Адвокати АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ представляють інтереси КЛІЄНТА та користуються всіма повноваженнями Клієнта, з правом подання та підпису від імені КЛІЄНТА усіх необхідних документів в межах виконання зобов`язань за даним Договором.
Відповідно до п. 4.2 та 4.5 Договору, Гонорар - форма винагороди АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ за надання послуг, передбачених цим Договором. Розмір гонорару складається з загальної вартості наданих послуг вартість яких визначена в п. 4.5 цього Договору.
Вартість послуг складає:
консультація - 1000 грн.;
складання адвокатського запиту - 1000 грн.;
участь у судовому засіданні в суді І інстанції - 3000 грн.;
участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції - 5000 грн.;
участь у судовому засіданні в суді касаційної інстанції - 7000 грн.;
складання відзиву на позовну заяву - 5000 грн.;
складання заперечень - 2000 грн.;
складання заяви, клопотання, письмового пояснення - 2000 грн.;
ознайомлення з матеріалами справи - 1000 грн.;
складання апеляційної скарги - 8000 грн.;
складання відзиву на апеляційну скаргу - 6000 грн.;
складання відзиву на касаційну скаргу - 8000 грн.;
Пунктом 4.6 Договору передбачено, що перелік та обсяг наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі.
02.06.2025 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг за умовами якого АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ надало, а КЛІЄНТ прийняв адвокатські послуги згідно з договором про надання правничої допомоги від 02.09.2024, укладеного між Сторонами, а саме:
- Складання відзиву на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 11.09.2024); Складання відзиву на позовну заяву після зміни Позивачем підстав позову (документ сформований в системі «Електронний суд» 08.01.2025) вартістю 10 000,00 грн;
- Складання адвокатського запиту:
на адресу ТОВ «АДМ ЮКРЕЙН» від 20.09.2024, на адресу ТОВ «КОНТРОЛ ЮНІОН УКРАЇНА» від 24.10.2024, на адресу ТОВ «КОНТРОЛ ЮНІОН СЕРТИФІКЕЙШНС УКРАЇНА» від 24.10.2024, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТРОЛ ЮНІОН УКРАЇНА» від 13.01.2025 вартістю 4000,00 грн;
- Складання заперечень:
заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про витребування доказів (документ сформований в системі «Електронний суд» 02.10.2024), заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів (документ сформований в системі «Електронний суд» 21.10.2024), заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів (документ сформований в системі «Електронний суд» 08.01.2025), заперечення на клопотання ТОВ «АДМ ЮКРЕЙН» про долучення доказу - Акту перевірки №8324-23/2 (документ сформований в системі «Електронний суд» 20.01.2025), заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів (документ сформований в системі «Електронний суд» 20.01.2025) вартістю 10 000,00 грн;
- Складання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 про призначення експертизи вартістю 8000,00 грн;
- участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції (26.02.2025, 10.03.2025,19.03.2025, 26.03.2025) вартістю 20 000,00 грн.
Всього надано послуг на загальну суму 91 000,00 грн.
Вивчивши надані відповідачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про те, що відповідачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 91 000,00 грн., які є документально підтвердженими.
Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на наступне.
Як було вказано вище, відзив на позовну заяву містив попередній орієнтовний розрахунок у розмірі 35 000,00 грн.
02.06.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої розмір витрат на правову допомогу становить 91 000,00 грн.
За приписами ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/7540/19.
Відтак враховуючи обставини даної справи, суд дійшов висновку про розгляд витрат на правничу допомогу відповідача в межах суми заявленої у попередньому розрахунку, долученого до відзиву на позовну заяву у розмірі 35 000,00 грн, окрім того суд вважає за доцільне розглядати розмір витрат на правову допомогу відповідача з урахуванням витрат понесених представником в апеляційній інстанції, а відтак у розмірі 63 000,00 грн.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Останнє обґрунтоване тим, що адвокатом встановлено, що за участь в дев`яти судових засіданнях у суді першої інстанції необхідно сплатити 27 000, тобто за одне судове засідання - 3000 грн.
Водночас, із протоколів судових засідань вбачається, що засідання у справі тривали незначний проміжок часу:
Відповідно до протоколу судового засідання №4459696, судове засідання призначене на 01.05.2025 року було розпочате об 11:10 год, а завершено о 11:18 год, тобто відповідне засідання тривало 8 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3921979, судове засідання призначене на 21.01.2025 року було розпочате о 13:10 год, а завершено о 13:32 год, тобто відповідне засідання тривало 22 хвилини.
Відповідно до протоколу судового засідання №3863083, судове засідання призначене на 09.01.2025 року було розпочате о 10:03 год, а завершено о 10:24 год, тобто відповідне засідання тривало 21 хвилину.
Відповідно до протоколу судового засідання №3838178, судове засідання призначене на 26.12.2024 року було розпочате об 11:09 год, а завершено о 11:21 год, тобто відповідне засідання тривало 12 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3741645, судове засідання призначене на 05.12.2024 року було розпочате об 11:19 год, а завершено о 11:32 год, тобто відповідне засідання тривало 13 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3598442, судове засідання призначене на 07.11.2024 року було розпочате о 10:42 год, а завершено о 10:56 год, тобто відповідне засідання тривало 14 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3598442, судове засідання призначене на 22.10.2024 року було розпочате о 10:05 год, а завершено о 10:12 год, тобто відповідне засідання тривало 7 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання №3431794, судове засідання призначене на 03.10.2024 року було розпочате о 10:35 год, а завершено об 11:03 год, тобто відповідне засідання тривало 28 хвилин.
Відтак представник зазначає, що 3 000,00 грн. за одне судове засідання, яке тривало в середньому приблизно 15 хв., є надто завищеною вартістю.
Окремо представник звертає увагу суду, що відповідно до п.4 Акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 02.09.2024 року було складено наступні заперечення:
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС » про витребування доказів;
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів;
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів;
- Заперечення на клопотання ТОВ « АДМ ЮКРЕЙН » про долучення доказу - Акту перевірки № 8324-23/2;
- Заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів;
Представник зазначає, що за складання п`яти заперечень встановлено суму у розмірі - 10 000 грн, тобто одне заперечення складає 2 000 грн. та просив врахувати, що адвокатом було подано тричі заперечення щодо клопотання ТОВ «ТАЛЛІ ЛОДЖИСТІКС» про призначення комплексної інженерно-транспортної та експертизи матеріалів, речовин та виробів які є ідентичними за змістом, а тому при складані таких заперечень, адвокатом було витрачено менше часу, ніж при викладенні у них відмінних позицій та аргументів, зауважуємо, що позиція ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» в даних запереченнях не змінювалась.
Аналогічна ситуація стосується і складання відзиву на позовну заяву, адже адвокатом було подано до суду два ідентичних документа вартість яких складає 10 000 грн, при цьому зазначивши вартість за один відзив - 5 000 грн.
Враховуючи вказані вище критерії при визначенні розміру відшкодування Відповідачу понесених ним витрат на правничу допомогу за рахунок Позивача, представник вважає, що адвокатом Відповідача не доведено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактичним обсягом виконаних ним робіт (наданих послуг).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).
Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/7334/21, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та [або] значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім [орієнтовним] розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).
Водночас суд з урахуванням позиції викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/7765/20 вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі з урахуванням предмету спору, складності відповідної роботи та кількістю процесуальних документів, що містяться в матеріалах справи.
Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 98 ГПК України).
За подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.01.2025 № 13.
У вказаній постанові судом не було вирішено розподіл судових витрат.
У підпунктах б), в) пункту 4 частини першої статті 282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно із частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням наведеного, належить зробити висновок, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.
Аналогічний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц, від 13.03.2019 у справі № 753/1534/16-ц (провадження № 14-56цс19).
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи. Такий же висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 у справі №530/1731/16-ц.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Так як відповідачем було подано апеляційну скаргу у даній справі в електронній формі, розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2422,40 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (відповідно до платіжної інструкції від 28.01.2025 № 13) тобто внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, у зв`язку з чим на користь відповідача підлягає поверненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2422,40 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
1. Заяву представника Приватного акціонерного товариства «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
4. В іншій частині заяви відмовити.
5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складення та підписання додаткового рішення 17.06.2025.
Суддя Владислав ДЕМИДОВ