УХВАЛА

16 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/498/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 та

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2025

у справі за позовом заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, - Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА"

про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, - Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА" (далі - ТОВ "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА", скаржник) про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, а саме: капітальну будівлю (теплицю № 102) вартістю 35 000,00 грн та капітальну будівлю (теплицю № 107) вартістю 35 000,00 грн.

Господарський суд Полтавської області рішенням від 27.02.2025 відмовив у задоволенні позову з огляду, зокрема, на те, що спірні будівлі (теплиці) фактично знищені, тобто не існують як об`єкти нерухомості станом на час розгляду справи, а тому суд не може визнати право власності на фактично неіснуючі об`єкти нерухомості.

Східний апеляційний господарський суд у постанові від 06.05.2025 апеляційну скаргу ТОВ "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА" задовольнив частково та змінив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції.

ТОВ "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА" через підсистему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2025, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції та скасувати у частині постанову суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у складі: Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.

Розглянувши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Приписами пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятистам розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України зазначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" (рік подання позовної заяви у справі № 917/498/24) прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3 028 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Предметом спору у справі є визнання права власності на капітальну будівлю (теплицю № 102) та капітальну будівлю (теплицю № 107).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, які наявні в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області визначив вартість спірного нерухомого майна (ціну позову) 70 000,00 грн, що підтверджується протоколами проведення електронного аукціону та актами про придбання майна на аукціоні.

Таким чином, ціна позову у цій справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб (3 028,00 грн х 500 = 1 514 000,00 грн станом на 01.01.2024), а тому відповідно до наведених вище положень ГПК України справа є малозначною, рішення в якій не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначаючи в касаційній скарзі про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, як підставу для касаційного оскарження судових рішень, скаржник не обґрунтовує жодної з підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати, що судові рішення у справі №917/498/24 підлягають касаційному оскарженню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 917/498/24 за касаційною скаргою ТОВ "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА" на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2025.

Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, 290, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/498/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА" на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський