ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4886/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/4886/24,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28; );

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

про стягнення 22 300,00 грн,

1. Суть спору.

04.11.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5009/24) Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до відповідача ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути 22 300,00 грн заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору позики №1912 в частині повної та своєчасної оплати суми позики, право вимоги про стягнення якої було передано до позивача за договором факторингу.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було залишено без руху.

19.11.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№41638/24).

Ухвалою від 25.11.2024 було відкрито провадження у справі №916/4886/24 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України.

Про вказане сторін було повідомлено шляхом направлення копії ухвали суду до електронного кабінету позивача, про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка (т.1, а.с. 96) та шляхом направлення копії ухвали суду рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача визначену згідно відомостей з Єдиного демографічного реєстру (т.1, а.с.75).

Ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 30.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1, а.с.90).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд здійснив розгляд даної справи в межах розумного строку.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ"

У якості обгрунтування позовних вимог, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", зазначає, що 10.02.2024 року між ТОВ «ФК « 24/7» та ФОП Дяченком Павлом Леонідовичем укладено Договір позики №1912, з метою виконання умов якого позивачем було надано відповідачу позику в розмірі 10000,00 грн., водночас відповідач зобов?язувався ці грошові кошти повернути та сплатити проценти.

Також позивач зазначає, що у зв?язку з тим, що відповідач свої зобов?язання за Договором в частині проведення своєчасного та повного розрахунку не виконав, остаточний розмір процентів який підлягає сплаті за користування позикою становить 12300,00 грн.

Позивач вказує, що 25.09.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія « 24/7» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», було укладено Договір факторингу №25-09/2024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія « 24/7», включно і до Фізичної особи-підприємця Дяченка Павла Леонідовича за Договором позики №1912 від 10.02.2024 року.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою №Х5017 від 18.10.2024 щодо сплати 22 300,00 грн заборгованості, проте відповідачем така вимога залишилася без виконання.

3.2. Аргументи ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористався, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак суд вирішує спір який виник між ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" та ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Як слідує з матеріалів справи, 10.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія « 24/7» та Фізичною особою-підприємцем Дяченком Павлом Леонідовичем укладено договір позики №1912 (т.1, а.с.14-23).

Відповідно до вказаного Договору, метою отримання позики є придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Ця позика не є споживчим кредитом.

У розділі другому Договору позики №1912 від 10.02.2024 визначено, що тип позики - довгострокова, сума позики складє 10 000 грн. 00 коп. , загальний строк позики - до «28» квітня 2024 року (78 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Графіком обов?язкових платежів, що є невід?ємною частиною цього Договору. Дата надання позики- « 10» лютого 2024 року. Дата повернення позики- « 28» квітня 2024 року

Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

Акційна процентна ставка, фіксована: 0.80000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п . 3.1.1 цього Договору. Базова процентна ставка, фіксована: 0.80000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п . 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору. Основна процентна ставка , фіксована: 1.50000 % на день - застосовується протягом усього строку позики , окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору.

Також, в матерілах справи наявна копія Додатоку №1 до Договору позики № 1912 від « 10» лютого 2024 року, яка містить основні параметри наданої позики, процентні ставки та графік обов`язкових платежів.

Згідно з Додатком, позика у розмірі 10 000 гривень була надана 10 лютого 2024 року зі строком погашення до 28 квітня 2024 року. Загальний строк користування позикою складає 78 днів і поділяється на два розрахункові періоди: перший триває 28 днів до 9 березня 2024 року, другий 50 днів, до 28 квітня 2024 року.

В першому розрахунковому періоді діють акційна та базова процентні ставки у розмірі 0,80000% на день. У другому періоді застосовується основна фіксована процентна ставка 1,50000% на день.

Відповідно графіку обов`язкових платежів, перший платіж повинен бути здійснений 9 березня 2024 року та включає часткове погашення основної суми позики у розмірі 9000 гривень і сплату процентів у сумі 2240 гривень. Другий платіж заплановано на 28 квітня 2024 року, за яким залишок основної суми становить 1000 гривень, а проценти 750 гривень. Загальна сума, яку має сплатити позичальник за договором, складає 12 990 гривень, з яких 2990 гривень це нараховані проценти за користування позикою.

Відповідно до Додатку №2 до Договору, сторони визначили продовжити строк користування позикою. Згідно з умовами вказаного Додатку, сума позики станом на дату підписання угоди становить 10 000 грн. Новий строк дії позики визначено до 18 травня 2024 року, тобто позика діє протягом 70 днів, поділених на два розрахункові періоди: перший розрахунковий період до 29 березня 2024 року , другий розрахунковий період до 18 травня 2024 року. (т.1, а.с.20-21)

В частині процентної політики вказано, що в першому розрахунковому періоді застосовується базова процентна ставка у розмірі 0.80000% на день, а в другому періоді основна фіксована ставка 1.50000% на день. Відповідно до угоди, проценти за користування позикою нараховуються щодня, починаючи з дати укладення Додаткової угоди.

У Графіку обов`язкових платежів наведено, що 29 березня 2024 року позичальник зобов`язується погасити 9000 грн основної суми позики та 1600 грн процентів, що становить загальну суму платежу 10 600 грн., 18 травня 2024 року має бути сплачено залишок основної суми 1000 грн, а також 750 грн процентів, що становить платіж у розмірі 1750 грн.

Загальна сума платежів за даною угодою становить 12 350 грн, з яких 2350 грн проценти за користування позикою.

Відповідно до Додатку №3 від 29.03.2024 до Договору, в якому визначено, що сторони погодили продовження строку користування позикою, узгодивши нові умови, які діють в межах даної додаткової угоди. Станом на дату підписання цієї угоди сума позики становила 10 000 гривень. Новий строк користування позикою був встановлений до 17 липня 2024 року, тобто на 110 календарних днів, які поділені на два розрахункові періоди: перший період триває до 28 травня 2024 року, другий період до 17 липня 2024 року (50 днів) (т.1, а.с.22-23).

Відповідно до умов додаткової угоди, у першому періоді нараховується базова процентна ставка в розмірі 0,80000% на день, а в другому фіксована ставка в розмірі 1,50000% на день. Нарахування процентів здійснюється з 29 березня 2024 року.

У графіку зобов`язань за цією угодою визначено: до 28 травня 2024 року Позичальник має здійснити платіж у сумі 9000 гривень як часткове погашення тіла позики,4800 гривень проценти за користування, загалом: 13 800 гривень.

До 17 липня 2024 року Позичальник зобов`язаний сплатити:1000 гривень залишок основної суми, 750 гривень проценти, загалом: 1750 гривень.

У підсумку, за умовами Додатку №3, загальна сума, яку має повернути Позичальник, становить 15 550 гривень, з яких: 10 000 грн основна сума позики; 5550 грн проценти за користування позикою.

Як вбачається з платіжної інструкції №41 від 10.02.2024 ТОВ " ФК "24/7" здійснило перерахування грошових коштів ФОП Дяченко Павлу Леонідовичу в сумі 10000,00 грн. (т.1, а.с.25).

Також, в матеріалах справи міститься Договір факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 року укладений між ТОВ «Фінансова Компанія « 24/7» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (Фактор) (т.1, а.с.32-40).

Згідно п.1.1 Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід?ємною частиною Договору.

Позивачем надано Витяг з Реєстр боржників №1 до факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) мав заборгованість за Договором №1912 від 10.02.2024 року за сумою позики 10 000 грн., за процентами користування позикою - 12 300,00 грн., загальна сума заборгованості склала 22300 грн. (т.1, а.с. 41)

Також, в матерілах справи наявна копія акту прийому-передачі Реєстру Боржників №1 за Договором факторингу № 25-09/2024 від 25 вересня 2024 року, згідно якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « 24/7» передав, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняв Реєстр Боржників № 1 від « 25» вересня 2024 року в кількості 91 шт, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей (т.1, а.с. 42)

Згідно платіжної інструкції №5914 від 25.09.2024 ТЗОВ "ФК"КРЕДИТ- КАПІТАЛ" перахував ТОВ «ФК « 24/7» 31 028,70 грн., вказавши призначення платежу: оплата за відступлення Прав Вимоги згідно Договору Факторингу № 25-09/2024 від 25 вересня 2024 без ПДВ. (т.1, а.с. 43).

Позивачем надано копію повідомлення-вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором №1912, адресоване ОСОБА_1 . В зазначеному документі ТОВ "ФК «Кредит-Капітал» проінформувало боржника, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором від 10.02.2024 р., ТОВ "ФК « 24/7» (ТМ Beemoney) відступило право вимоги за договором ТОВ "ФК «Кредит-Капітал». Встановлена сума боргу: 22 300,00 грн, яку необхідно сплатити до 30.10.2024 року. (т.1, а.с. 44-45).

З метою досудового врегулювання спору ТОВ "ФК «Кредит-Капітал» 18.10.2024 року надіслав відповідачу досудову вимогу №Х5017 від 18.10.2024 щодо сплати 22 300,00 грн заборгованості, що підтверджується службовим чеком, списком розсилки рекомендованих листів (т.1, а.с.46-51).

Проте дана досудова вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Враховуючи, що 03.10.2024 ФОП Дяченком Павлом Леонідовичем припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням, що встановлено судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з урахуванням чого відповідачем у даній справі є фізична особа, суд перш за все вважає за необхідне надати оцінку питанню юрисдикції даного спору.

Так, відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За змістом статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 09.10.2019 у справі 127/23144/18.

Згідно зі ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Статтею 26 ЦК України передбачено, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

З наведених норм законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (ст. 42 Конституції України). Це право закріплено й у ст. 50 ЦК України, відповідно до якої право на здійснення підприємницької діяльності, не забороненої законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус "фізична особа-підприємець" сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право-і дієздатністю, та не обмежує їх.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 910/16713/15.

Відповідно до ст. 52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Враховуючи наведене у сукупності, суд зазначає, що позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив господарську юрисдикцію спору відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГКУкраїни.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено судом, 10.02.2024 року між ТОВ "ФК "24/7" та Фізичною особою-підприємцем Дяченком П.Л. було укладено договір позики №1912 в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Фінансова Компанія "24/7" шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з положеннями Закону України "Про електронну комерцію" (т.1., а.с.14-18).

Відповідно до п. 2.1. Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Так, на виконання умов Договору, між сторонами було укладено Додатки до Договору за яким сторонами було встановлено такі строки користування позикою (т.1, а.с.19-24):

за Додатком №1 строк погашення позики до 28.04.2024, сума процентів яка підлягає сплаті 2990,00 грн.;

за Додатком №2 строк погашення позики до 18.05.2024, сума процентів яка підлягає сплаті 2350,00 грн.;

за Додатком №3 строк погашення позики до 17.07.2024, сума процентів яка підлягає сплаті 5550,00 грн.

За своєю правовою природою вищезазначений договір є договором позики, а тому відносини сторін регулюються параграфом 1 глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як було встановлено судом, ТОВ " ФК "24/7" здійснило перерахування грошових коштів ФОП Дяченко П.Л. в сумі 10000,00 грн., згідно платіжної інструкції №41 від 10.02.2024 (т.1, а.с.25).

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 ГК України.

За змістом ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Доказів проведення розрахунків ФОП Дяченком П.Л., а згодом із фізичною особою ОСОБА_1 матеріли справи не містять.

Також, судом було встановлено, що 25.09.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія « 24/7» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (Фактор) укладено Договір факторингу №25-09/2024, за яким, ТОВ «Фінансова Компанія « 24/7» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», зокрема, право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики №1912 від 10.02.2024, а саме щодо суми позики в розмірі 10 000,00 грн. та процентів за користування позикою в розмірі 12300,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

Окремо у п. 5.2.2 Договору сторони узгодили, що ТОВ "ФК"24/7" має право з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення Позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з у рахуванням умов Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Фінансова Компанія "24/7", включно і до ОСОБА_1 за Договором позики №1912 від 10.02.2024. (т.1, а.с.32-40).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором позики в розмірі 22 300,00 грн., що складається з суми позики в розмірі 10 000,00 грн. та процентів за користування позикою в розмірі 12300,00 грн., є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані відповідачем під час розгляду справи, відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Дяченка Павла Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28; ) 10000/десять тисяч/грн. 00 коп. основного боргу та 12 300/дванадцять тисяч триста/грн 00 коп. процентів за користування позикою, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Рішення суду складено та підписано 09 червня 2025 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська