ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/566/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Єремеєва Олександра Анатолійовича, м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Кузьменка Максима Олександровича, м.Вінниця
про стягнення 416 814,00 грн.
за участю представників:

від позивача: Махно А.В.

від відповідача: Геращенко Т.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Єремеєв Олександр Анатолійович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кузьменка Максима Олександровича (надалі - відповідач) про стягнення 416814,00грн. заборгованість за договором позики.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором безпроцентної позики від 04.11.2021 в частині своєчасного повернення отриманих від позивача грошових коштів у розмірі 262431,00грн., що за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України еквівалентно 10 000,00 доларів США.

Ухвалою від 28.02.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.03.2025.

У підготовчому засіданні 28.03.2025 судом без оформлення окремого документа постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та оголошено перерву до 18.04.2025.

У підготовчому засіданні 18.04.2025 судом без оформлення окремого документа постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 16.05.2025.

28 квітня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він з вимогами позивача не погодився, посилаючись на їх необґрунтованість, та просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що не укладав та не підписував з позивачем договору позики від 04.11.2021, а додана до позовної заяви розписка була складена ним в межах співпраці з компанією "Галерея мобільного зв`язку", як обов`язкова умова для початку сумісної роботи з цією компанією. При цьому відповідач посилається на те, що фактично не отримував грошових коштів за розпискою від 04.11.2021, оскільки компанія запропонувала надати йому товар, а саме мобільні телефони. Наявність будь-яких правовідносин саме з позивачем відповідач заперечує.

Одночасно з відзивом відповідачем було подано клопотання про витребування доказів, в якому він на підставі ст.ст. 81, 91 ГПК України просив витребувати у позивача оригінали договору позики від 04.11.2021 та розписки від 04.11.2021.

Ухвалою від 01.05.2025 відзив відповідача на позовну заяву разом із доданими доказами прийнято судом та долучено до матеріалів справи; задоволено клопотання відповідача про витребування доказів; витребувано у позивача оригінал договору позики від 04 листопада 2021 року та оригінал розписки від 04 листопада 2021 року, копії яких додані до його позовної заяви; визнано обов`язковою явку Фізичної особи-підприємця Кузьменка Максима Олександровича та викликано його у підготовче засідання у даній справі, яке призначено на 16.05.2025.

06 травня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він з доводами відповідача не погодився та наполягав на правомірності позовних вимог. При цьому зауважив, що доводи відповідача щодо написання розписки в межах співпраці з іншою компанією не підтверджуються належними доказами та спростовуються змістом підписаного ним договору позики від 04.11.2021 та власноручно написаної відповідачем розписки.

Дана відповідь на відзив подана позивачем в межах строків, встановлених в ухвалі про відкриття провадження у даній справі, а тому була прийнята судом та долучена до матеріалів справи.

15 травня 2025 року від позивача надійшло клопотання про долучення оригіналів доказів, а саме: оригіналу договору позики від 04 листопада 2021 року та оригіналу розписки від 04 листопада 2021 року, копії яких були додані до позовної заяви.

Оскільки вказані документи були витребувані у позивача ухвалою від 01.05.2025, вони прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою від 16.05.2025 підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 30.05.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 30.05.2025 підтримала доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити.

Також представником відповідача було заявлено клопотання про оголошення перерви для надання можливості відповідачу особисто виступити в судових дебатах, оскільки він не мав можливості з`явитися у дане судове засідання за сімейними обставинами.

Дане клопотання визнано судом таким, що не підлягає задоволенню, оскільки представником відповідача не було надано жодних доказів наявності обставин, які об`єктивно заважали відповідачу з`явитися у призначене на 30.05.2025 судове засідання, у тому числі в режимі відеоконференції. Крім того, суд враховує, що в межах даної справи явка відповідача визнавалася обов`зковою у підготовче засідання, яке було призначено на 16.05.2025, проте відповідач вимогу суду не виконав, не навівши будь-яких поважних причин щодо своєї неявки. За таких обставин, подальше відкладення розгляду справи фактично призведе до невиправданого затягування вирішення даного спору, тим більш, що відповідач не був позбавлений можливості уповноважити свого представника на висловлення його правової позиції під час судових дебатів у судовому засіданні 30.05.2025.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

04 листопада 2021 року між Фізичною особою-підприємцем Єремеєвим Олександром Анатолійовичем, як Позикодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Кузьменком Максимом Олександровичем, як Позичальником, укладено договір позики (надалі - Договір).

За умовами п.1 Договору Позикодавець при укладенні Договору передав, а Позичальник прийняв грошові кошти у розмірі 262431,00грн., що за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України еквівалентно 10000,00 доларів США (далі - сума позики), та зобов`язався повернути Позикодавцеві суму позики в строк до першого квітня дві тисячі двадцять другого року.

У разі зміни курсу валют сума повернення повинна дорівнювати сумі в гривні, 10000,00 доларів США, за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення.

Факт одержання суми позики підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником, в момент отримання суми позики.

За умовами п.2 Договору повернення боргу має бути здійснено в адресу Позикодавця готівкою або безготівково. Місцем виконання зобов`язання за цим договором є місце фактичного проживання Позикодавця, яке вказано у п. 11 договору. Позичальник повинен виконати свої грошові зобов`язання за цим договором - за місцем проживання Позикодавця, яке вказано у п. 11 договору.

Позичальник має право повернути вказану у п. 1 суму позики раніше вказаного строку (п.3 Договору).

Відповідно до п.5 Договору здійснення повного або часткового повернення Позичальником суми позики буде підтверджуватись заявою (розпискою) Позикодавця, яка видається Позичальнику.

Пунктом 8 Договору передбачено, що підписанням цього договору Сторони стверджують, що:

- розуміють природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором;

- при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними;

- договір укладається ними у відповідності із їхньою справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску;

- договір укладається на вигідних для учасників правочину умовах і не є результатом впливу тяжких обставин;

- правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним);

- цей правочин не приховує інший правочин (не є удаваним).

Договір вступає в силу і вважається укладеним з моменту передання суми позики та діє до виконання всіх зобов`язань, що встановлені ним (пункт 9 Договору).

Факт отримання суми позики за Договором в розмірі 262431,00грн. підтверджується наданою відповідачем розпискою від 04.11.2021, яка складена згідно з п.1 Договору.

У передбачений Договором строк (до 01.04.2022) відповідач суму позики не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 416814,00грн. заборгованості, що дорівнює сумі 10000,00доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 20.02.2025.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.09.2020 у справі №916/667/18 (провадження №12-145гс19) звернула увагу на те, що під розпискою на практиці, як правило, розуміється письмовий документ, який містить відомості про певні обставини, наприклад про отримання однією особою від іншої грошей, іншого майна тощо. Розписка у такому значенні є письмовим доказом згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 73 ГПК України.

Так, судом встановлено, що факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 262431,00грн., що за офіційним курсом, встановленим НБУ на день підписання еквівалентно 10000,00 доларів США, підтверджується наявною у справі розпискою від 04.11.2021.

Зі змісту даної розписки вбачається, що вона надана відповідачем згідно п. 1 Договору позики від 04.11.2021.

Таким чином, суд вважає доведеним належними доказами факт отримання відповідачем суми позики, передбаченої умовами Договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даному випадку Договір позики від 04.11.2021 не передбачає сплату процентів.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктами 1, 2 та 5 Договору відповідач був зобов`язаний повернути суму позики у строк до 01.04.2022 шляхом сплати готівкою або безготівково. При цьому, здійснення повного або часткового повернення відповідачем суми позики мало підтверджуватися заявою (розпискою) позивача, яка видається відповідачу.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутня заява (розписка) позивача про повернення суми позики.

Будь-яких інших доказів повернення вказаних грошових коштів позивачу іншим способом, зокрема, шляхом здійснення зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України) відповідачем не надано.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже відповідачем було допущено порушення свого грошового зобов`язання за Договором.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Умовами пункту 1 Договору сторони погодили, що у разі зміни курсу валют сума повернення повинна дорівнювати сумі в гривні 10 000,00 доларів США, за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення.

Станом на дату звернення позивача з позовом (20.02.2025) офіційний курс долара США становив 41,6814грн. за 1 долар США, у зв`язку з цим сума заборгованості позивача за Договором станом на вказану дату дорівнює 416814,00грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимогу позивача про стягнення 416814,00грн. заборгованість за договором позики законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача проти позову спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Доводи відповідача про те, що розписка від 04.11.2021 була складена та підписана ним в межах співпраці з компанією "Галерея мобільного зв`язку", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються змістом розписки.

Так, відповідач у розписці від 04.11.2021 власноручно зазначив, що грошові кошти отримані саме від ФОП Єремеєва Олександра Анатолійовича, а не від Компанії "Галерея мобільного зв`язку" або будь-якої іншої фізичної чи юридичної особи. При цьому сума отриманих коштів грошових коштів повністю відповідає сумі позики, обумовленої п.1 Договору.

Документи, що були додані до відзиву на позовну заяву, а саме: скриншоти листувань з невідомими особами, фото мобільної техніки, таблиця з найменуваннями техніки Apple, фото експрес-накладної №8162 та інформація про посилку №0206 не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження заперечень відповідача, оскільки вони підтверджують лише наявність певних господарських відносин відповідача з іншими особами, які не мають жодного відношення до спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення Договору позики від 04.11.2021. Фактично зі змісту наданого електронного листування та експрес накладної №162 вбачається лише те, що відповідачем було направлено невідомі документи на ім`я ТОВ "Істок-Автозапчастина".

Суд також відхиляє посилання відповідача на те, що він не підписував Договір від 04.11.2021, оскільки в складеній ним розписці чітко зазначено, що вона надана згідно п. 1 Договору позики від четвертого листопада дві тисячі двадцять першого року. При цьому в матеріалах справи відсутній будь-який інший договір позики від 04.11.2021, окрім того, який укладений відповідачем саме з позивачем.

До того ж слід зауважити, що у зв`язку із запереченнями відповідача щодо підписання ним Договору та виявленням ним бажання заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, про що він зазначав у своєму відзиві, суд за клопотанням відповідача витребовував від позивача оригінал договору позики від 04.11.2021, а також визнавав явку відповідача обов`язковою, що надало б змогу відібрати зразки його підпису для можливого призначення почеркознавчої експертизи. Однак відповідач на виклик суду не з`явився та не пояснив причин такої неявки. Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи відповідачем також так і не було заявлено.

Щодо посилань відповідача на фактичне неотримання грошових коштів від позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Частиною 1 статті 218 ЦК України встановлено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

З наведених норм цивільного законодавства вбачається, що позичальник дійсно вправі оспорити договір позики якщо грошові кошти фактично не були одержані від позикодавця, проте у випадку, якщо договір позики укладено в письмовій формі, відповідні доводи мають підтверджуватися певними доказами, окрім свідчень свідків.

Втім, зібрані у даній справі докази, а саме: Договір позики від 04.11.2021 та розписка від 04.11.2021 фактично підтверджують отримання відповідачем суми позики від позивача у повному обсязі. В свою чергу, надані відповідачем письмові докази жодним чином не підтверджують його доводи про складення розписки в межах правовідносин з іншою особою (Компанією "Галерея мобільного зв`язку").

Також слід відзначити, що пунктом 8 Договору сторони підтвердили, що: розуміють природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором; при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними; договір укладається ними у відповідності із їхньою справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску; договір укладається на вигідних для учасників правочину умовах і не є результатом впливу тяжких обставин; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним); цей правочин не приховує інший правочин (не є удаваним).

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати обґрунтованими доводи відповідача про фактичне неотримання суми позики за Договором.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кузьменка Максима Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Єремеєва Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 416814,00грн. заборгованості за договором позики, 5001,77грн. судового збору за подання позовної заяви, 1514,00грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "09" червня 2025 р.

Суддя М.В. Калантай