ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2025 р. Справа № 910/11135/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024

у справі № 910/11135/24 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Сенченка Юрія Володимировича

до Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України»

в особі філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України»

про стягнення 58 614,89 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Сенченко Юрій Володимирович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» в особі філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про стягнення заборгованості за Договором № 03/08-2022/32 від 03.08.2022 року у розмірі 58 614,89 грн, з яких: основної заборгованості - 51 085,70 грн, 4 883,93 грн - інфляційних втрат та 2 645,26 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 03/08-2022/32 від 03.08.2022 року в частині повного розрахунку за виконані позивачем проектно-вишукувальні роботи. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання є підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи положення статті 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/11135/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 по справі №910/11135/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного спеціалізованого підприємства "Ліси України" в особі філії "Макарівське лісове господарство" Державного спеціалізованого підприємства "Ліси України" на користь Фізичної особи-підприємця Сенченка Юрія Володимировича основної заборгованості - 51 085,70 грн, 4 883,93 грн - інфляційних втрат, 2 645,26 грн - 3% річних та 3 028, 00 грн судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що матеріалами справи належним чином підтверджено факт невиконання відповідачем свого обов`язку своєчасної оплати за надані позивачем проектно-вишукувальні роботи, з огляду на що позивач має право на стягнення основної заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 по справі № 910/11135/24, 15.12.2024, через систему "Електронний суд", Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11135/24 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того, скаржник зазначає, що позивачем не виконано умови договору в повному обсязі, у зв`язку з чим, вважає, що в нього відсутній обов`язок розрахунку з позивачем.

Щодо стягнення штрафних санкцій скаржником зазначено, що вони є похідними від позовних вимог, у зв`язку з чим також не підлягають стягненню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/1030/24 від 24.12.2024, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/11135/24 за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024, у зв`язку з тим, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі № 910/11135/24 задоволено заяву суддів Коротун О.М., Сітайло Л.Г., Хрипун О.О. про самовідвід від розгляду справи.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 автоматичний розподіл судової справи № 910/11135/24 не відбувся, в зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.01.2025, матеріали апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у справі № 910/11335/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

13.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11135/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11135/24 за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

24.02.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Розглянувши матеріали справи № 910/11135/24, апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 03.08.2022 року між Фізичною особою-підприємцем Сенченком Юрієм Володимировичем (позивач, підрядник) та філією "Макарівське лісове господарство" Державного спеціалізованого підприємства "Ліси України" (відповідач, замовник) укладено Договір № 03/08-2022/32 (надалі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого підрядник зобов`язується виконати проектно-вишукувальні роботи (надалі - роботи) з виготовлення 2 (двох) технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 238,8300 га, які перебувають у постійному користуванні ДП «Макарівський Лісгосп» на підставі Державного акту 1-КВ 002964 на території Макарівської селищної ради Бучанського району (колишньої Фасівської с/р Макарівського р-ну) (надалі - земельні ділянки) та отримання Витягів з державного земельного кадастру (земельна ділянка площею 109,2330 га та земельна ділянка площею 129,5970 га).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, сторонами погоджено, що загальна вартість робіт за цим Договором становить 82 396, 35 грн без ПДВ.

Згідно з пунктом 2.2 Договору вартість робіт за ним змінюється за погодженням сторін у випадках зміни об`єму або складу робіт.

Між сторонами також підписано протокол погодження договірної ціни на виконання робіт в розмірі 82 396, 35 грн без ПДВ, що є Додатком № 1 до Договору.

Пунктом 2.3 Договору закріплено, що замовник зобов`язується здійснити авансовий платіж підряднику у розмірі 30% від вартості робіт, що становить 24 718, 90 грн без ПДВ. Авансовий платіж замовником здійснюється у 5-ти денний термін після підписання цього Договору.

Пунктом 2.3 Договору сторонами погоджено, що замовник зобов`язується здійснити авансовий платіж підряднику у розмірі 30% від вартості робіт, що становить 24 718,90 грн без ПДВ. Авансовий платіж замовник здійснює у 5-ти денний термін після підписання цього Договору.

У відповідності до пункту 4.1 Договору приймання виконаних робіт за цим договором оформляється Актом приймання-передачі виконаних робіт.

Так, позивачем на виконання умов Договору надано відповідачу проектно-вишукувальні роботи на загальну суму 75 804,64 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 01.12.2022 на суму 67 565, 00 грн та № 2 від 16.12.2022 на суму 8 239, 64 грн, які підписані сторонами без зауважень та заперечень.

За змістом пункту 2.4 Договору остаточний розрахунок здійснюється у 5-ти денний термін після підписання замовником і підрядником Акту приймання-передачі виконаних робіт.

При цьому, відповідачем на виконання умов Договору лише частково оплачено виконані позивачем роботи на суму 24 718,90, що підтверджується платіжними інструкціями: № 1828 від 16.11.2022 на суму 8 000, 00 грн, № 1752 від 04.11.2022 на суму 8 000, 00 грн та № 1894 від 02.12.2022 на суму 8 718, 90 грн.

Так, у зв`язку з відмовою у внесенні відомостей щодо земельних ділянок загальною площею 238,8300 га до Державного земельного кадастру та отримання витягів з нього (рішення державних кадастрових реєстраторів № РВ-023 від 10.01.2023 та №РВ-023 від 10.02.2023), 31.03.2023 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3, якою внесено зміни до протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт та до пункту 2.1 Договору і визначено вартість робіт у розмірі 75 804,64 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія акту звірки взаємних розрахунків за період 04.01.2023 - 09.08.2023, відповідно до якої сума заборгованості відповідача за Договором становить 51 085,74 грн.

Також, в матеріалах справи міститься відповідь №11-07/466-23 від 11.08.2023 на вимогу позивача №04-08/1 від 04.08.2023 щодо сплати заборгованості, зокрема, за виконані позивачем роботи за Договором № 03/08-2022/32 від 03.08.2022 у розмірі 51 085,74 грн.

У зазначеній відповіді відповідачем вказано про відсутність фінансової можливості сплатити заборгованість, у зв`язку з чим просив Фізичну особу-підприємця Сенченка Юрія Володимировича погодити поетапне погашення боргу частковими платежами по 50 000, 00 грн щотижня до повного погашення заборгованості.

Листом №12-09/1 від 12.09.2023 позивач звернувся до відповідача з проханням виконати договірні зобов`язання в частині здійснення повного розрахунку.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих позивачем проектно-вишукувальних робіт за Договором, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом про стягнення основної заборгованості у розмірі 51 085,70 грн, 4 883,93 грн - інфляційних втрат та 2 645,26 грн - 3% річних.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, посилаючись на невиконання умов договору позивачем у повному обсязі. У зв`язку з чим, скаржник вважає, що в нього відсутній обов`язок розрахунку з позивачем за Договором.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вже було зазначено, відповідно до пункту 4.1 Договору приймання виконаних робіт за цим договором оформляється Актом приймання-передачі.

Так, позивачем на виконання умов Договору надано відповідачу проектно-вишукувальні роботи на загальну суму 75 804,64 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі № 1 від 01.12.2022 на суму 67 565, 00 грн та № 2 від 16.12.2022 на суму 8 239, 64 грн, які підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо виникнення у відповідача обов`язку з оплати наданих позивачем робіт, на підставі пункту 2.4 Договору.

При цьому, відповідачем на виконання умов Договору лише частково оплачено виконані позивачем роботи на суму 24 718,90, що підтверджується платіжними інструкціями: № 1828 від 16.11.2022 на суму 8 000, 00 грн, № 1752 від 04.11.2022 на суму 8 000, 00 грн та № 1894 від 02.12.2022 на суму 8 718, 90 грн.

Відповідно до статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно ч.ч. 1-3 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності претензій від відповідача щодо якості виконаних робіт, Акти приймання-передачі № 1 від 01.12.2022 на суму 67 565, 00 грн та № 2 від 16.12.2022 на суму 8 239, 64 грн, підписані сторонами без зауважень та заперечень, що вказує про прийняття відповідачем робіт та спростовує доводи скаржника стосовно невиконання позивачем умов Договору у повному обсязі.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповіддю №11-07/466-23 від 11.08.2023 на вимогу позивача №04-08/1 від 04.08.2023 щодо сплати заборгованості, зокрема, за виконані позивачем роботи за договором № 03/08-2022/32 від 03.08.2022 у розмірі 51 085,74 грн, відповідачем підтверджено існуючу заборгованість за Договором.

Також, між сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період 04.01.2023 - 09.08.2023, відповідно до якої сума заборгованості відповідача за договором становить 51 085,74 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем виконано взяті на себе зобов`язання з надання відповідачу проектно-вишукувальних робіт, а відповідачем в повному обсязі не виконано належним чином своїх зобов`язань з їх оплати у визначені Договором строки, у зв`язку з чим обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» заборгованості в розмірі 51 085,70 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» інфляційних втрат та 3% річних, у зв`язку порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині оплати за надані позивачем роботи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що 3% річних та інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами позивача, а інфляційні нарахування виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

В частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за Договором, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про їх стягнення з відповідача підлягають задоволенню, оскільки їх розрахунок здійснено у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Отже, доводи скаржника, що штрафні санкції не підлягають стягненню, оскільки є похідними від позовних вимог, визнаються судом апеляційної інстанції юридично необґрунтованими, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати наданих позивачем робіт.

Таким чином, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, місцевим господарським судом правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 4 883,93 грн та 3% річних у розмірі 2 645,26 грн, відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

За висновками колегії суддів, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення з: порушенням норм матеріального та процесуального права; без належного дослідження та врахування всіх обставин справи, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Колегія суддів апеляційного суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/11135/24 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/11135/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/11135/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/11135/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук