ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р. Справа №914/2657/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укргазтрейдинг

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.01.2025 (суддя Бортник О.Ю.)

у справі № 914/2657/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укргазтрейдинг, м. Київ,

до відповідача Комунального некомерційного підприємства Дрогобицька районна поліклініка Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз трейдинг, м. Київ,

про стягнення 185113,85 грн,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2024 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Укргазтрейдинг до Комунального некомерційного підприємства Дрогобицька районна поліклініка Дрогобицької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз трейдинг про стягнення 185113,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спожитий відповідачем газ з 01.01.2024 по 22.02.2024 є майном, яке набуте відповідачем без достатньої правової підстави. Враховуючи те, що відповідач не може повернути позивачу спожитий газ в натурі, відтак позивач, в силу положень ст. 1212 та 1213 Цивільного кодексу України, звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення вартості 10418,79 м3 газу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.01.2025 у справі №914/2657/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

При ухваленні вказаного рішення місцевий господарський суд встановив, що з Інформації щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56ХS0000МВР6N00Х в Реєстрі споживачів постачальників вбачається, що позивач сам зареєстрував відповідача у Реєстрі своїх споживачів на період з 01.01.2024 р. до 22.02.2024 р. та на підставі такої реєстрації сам здійснив поставку відповідачу природного газу у цей період, хоча й не мав укладеного з ним договору на постачання природного газу. Здійснивши таку реєстрацію та постачаючи природний газ відповідачу у період з 01.01.2024 р. до 22.02.2024 р., за відсутності укладеного між позивачем та відповідачем договору постачання природного газу, позивач порушив вимоги п. 3 розділу І та пункту 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 за № 2496. Відповідно до приписів п. 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу, таке порушення постачальника є самостійною та достатньою правовою підставою для безоплатного набуття споживачем (відповідачем) майна позивача. Згідно з наведеною вище правовою нормою, у випадку включення (наявності) споживача у Реєстр споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем, такий постачальник не має права виставляти рахунок (платіжний документ) споживачу за поставлений природний газ (надані послуги постачання природного газу). Таким чином, суд, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, дійшов до висновку, що таке майно не підлягає поверненню позивачу відповідачем, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Товариство з обмеженою відповідальністю Укргазтрейдинг не погодилось з ухваленим рішенням місцевого господарського суду та подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вказане рішення ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що полягає в такому:

- за даними Оператора газотранспортної системи (лист ТОВ "Оператора газотранспортної системи України" №ТОВВИХ-24-13760 від 09.09.2024) саме на ТОВ "Укргазтрейдинг" проведено алокацію природного газу спожитого відповідачем у період з 01.01.2024 по 22.02.2024. Вказані докази свідчать про те, що саме позивач здійснював постачання природного газу для об`єктів відповідача в спірному періоді;

- водночас, між позивачем та відповідачем не було укладено договору про постачання природного газу, а тому спожитий КНП "Дрогобицька районна поліклініка" Дрогобицької міської ради (відповідачем) у період з 01.01.2024 по 22.02.2024 газ у кількості 10418,79 м3 є майном, яке набуто останнім без достатньої правової підстави;

- скаржник також покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 321, 386, 1212, 1213, 1215 ЦК України.

Таким чином, позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду у цій справі та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Комунальне некомерційне підприємство "Дрогобицька районна поліклініка" Дрогобицької міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило доводи відповідача, покликаючись на таке:

- позивач без згоди відповідача включив останнього до Реєстру споживачів та поставив відповідачу природний газ знаючи, що між ними відсутнє зобов`язання (обов`язок), а тому поведінка позивача є суперечливою (тобто потерпіла особа вільно і без помилки погодилась на настання невигідних для неї наслідків);

- тлумачення норми ст. 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що при визначенні того чи підлягає безпідставно набуте майно поверненню потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Отож, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для передачі такого майна, проте здійснює таку передачу, тому вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення такого майна;

- водночас, відповідач наголошує, що в спірний період мав договірні відносини з іншим постачальником природного газу, тому таке майно набуте відповідачем за наявності правової підстави, отже, його не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України, як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України, що відповідає правову висновку Великої Палати Верховного Суду, наведеному у постанові від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз трейдинг" також подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило наступне:

- між ТОВ Нафтогаз трейдинг та КНП Дрогобицька районна поліклініка Дрогобицької міської ради 18.12.2023 було укладено договір № 12-5253/24-БО-Т про постачання газу (ЕІС-код 56ХS0000МВР6N00Х) з 01.01.2024 по 15.04.2024. ТОВ "Нафтогаз трейдинг" в порядку і строки, визначені законодавством, та відповідно до умов укладеного договору постачання природного газу 19.12.2023 здійснило продовження реєстрації відповідача у реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС до 15.04.2024, у звязку з чим добросовісно виконало покладений на постачальника обов`язок в повному обсязі. Дана обставина знайшла своє відображення у скріні реєстрації змін на платформі постачальника (документ міститься в матеріалах справи);

- 27.12.2023 року ТзОВ Нафтогаз трейдинг отримало інформацію за номером запиту на інформаційній платформі щодо зміни споживачем постачальника з 31.12.2023. Дана обставина відображена у скріні запитів з інформаційної платформи на зміну постачальників ТОВ Нафтогаз трейдинг (документ міститься в матеріалах справи);

- 20.02.2023 року ТОВ Нафтогаз трейдинг отримало інформацію за номером запиту на інформаційній платформі про повернення КНП Дрогобицька районна поліклініка Дрогобицької міської ради в портфель споживачів третьої особи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025, справу за № 914/2657/24 передано на розгляд колегії судів у складі головуючої судді Орищин Г.В., суддів Галушко Н.А. та Желіка М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Укргазтрейдинг" та постановлено здійснювати розгляд вказаної апеляційної скарги в порядку спрощеного провадження без виклику представників сторін, в порядку ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунальним некомерційним підприємством «Дрогобицька районна поліклініка» Дрогобицької міської ради було укладено договір постачання природного газу №12-5253/24-БО-Т (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2024 року по 15 квітня 2024 року (включно).

19.12.2023 ТОВ "Нафтогаз трейдинг" на виконання умов укладеного договору постачання природного газу №12-5253/24-БО-Т від 18.12.2023, здійснило продовження реєстрації КНП «Дрогобицька районна поліклініка» Дрогобицької міської ради у реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС до 15.04.2024, що підтверджується скріном реєстрації змін на платформі постачальника (документ додано до матеріалів справи).

Комунальному некомерційному підприємству «Дрогобицька районна поліклініка» Дрогобицької міської ради присвоєно ЕІС-код 56ХS0000МВР6N00Х, що підтверджується договором №12-5253/24-БО-Т від 18.12.2023 (том 1, а.с. 23-34), визнається сторонами у позові, відзиві та інших пояснення, заявах по суті справи, які вони надавали суду (том 1, а.с. 2, 95). З огляду на положення ч. 1 ст. 75 ГПК України, яка передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи та можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ця обставина не підлягає доказуванню, оскільки у суду відстуні підстави вважати її недостовірною.

В обґрнутування своїх позовних вимог позивач покликається на інформацію ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", відповідно до якої, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргазтрейдинг" проведено алокацію природного газу, який спожито відповідачем у період з 01.01.2024 по 22.02.2024. Водночас, між позивачем та відповідачем не було укладено договору про постачання природного газу в означений період, а тому позивач звернувся з даним в позов, в якому просив стягнути 185113,85 грн з ПДВ вартості 10418,79 м3 природного газу (том 1, а.с. 80).

Як вбачається із додаткових пояснень позивача від 09.01.2025 (вх. №761/25 від 10.01.2025) він зареєстрував ЕІС-код відповідача (56ХS0000МВР6N00Х) у Реєстрі своїх споживачів на підставі договору постачання природного газу №658, який укладено 06.12.2023 між ним та Комунальним некомерційним підприємством "Трускавецька міська лікарня" Трускавецької міської ради. Вказане комунальне підприємство помилково вказало ЕІС-код відповідача в якості ЕІС-коду свого структурного підрозділу - Уличнянської амбулаторії загальної практики. (том 2, а.с. 1-3).

З наданих ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на вимогу ухвали місцевого господарського суду пояснень вбачається, що відповідно до п. 5 гл. 5 розділу IV ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі, постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником "останьої надії" та випадків, передбачених цією главою) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Інформаційна платформа відображає по споживачу заброньовані постачальником (постачальниками) періоди постачання природного газу і дозволяє постачальнику реєструвати на інформаційній платформі період постачання природного газу відповідно до укладених зі споживачем договорів (додаткових угод), в тому числі без зазначення кінцевої дати.

Водночас, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" в поясненнях також зазначив, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХS0000МВР6N00Х (код який присвоєний відповідачу) в період з 01.01.2024 по 22.02.2024 зареєстрований в Реєстрі споживачів ТОВ "Укргазтрейдинг" (т. 1, а.с. 182-183).

Отож, з навденого слідує, що позивач, зареєструвавши відповідача в Реєстрі споживачівна постачальника, на підставі вказаної реєстрації здійснив поставку відповідачу природного газу у цей період, попри відсутність укладеного з останнім договору на постачання природного газу з відповідачем.

Відповідно до п. 7 глави 4 розділу ІV Кодексу ГТС постачальники відповідно до вимог цього Кодексу повинні вносити до інформаційної платформи інформацію щодо:

- власних споживачів та періодів постачання їм природного газу;

- номінацій/реномінацій.

В п. 3 розділу І та пункті 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2496, йдеться про те, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач та відповідач у спірний період не були пов`язані договірними зобов`язаннями, що виникли з договору на постачання природного газу, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, здійснивши реєстрацію відповідача в Реєстрі споживачів та постачаючи йому природний газ, порушив вимоги п. 3 розділу І та пункту 3 розділу ІІ згаданих Правил.

Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави врегульовано главою 83 ЦК України. Так, ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Відповідно до п. 2, 3 розділу IІ вказаних вище Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Особливості здійснення постачання природного газу споживачу, що не є побутовим, постачальником «останньої надії» визначені в розділі VI цих Правил.

Реєстрація споживача у реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється постачальником на період дії укладеного договору постачання природного газу в частині його обов`язку постачати природний газ споживачу.

Споживач надає свою згоду постачальнику на включення його у Реєстр споживачів постачальника виключно шляхом укладення, продовження або поновлення дії договору постачання природного газу, за яким обсяг та ціна є узгодженими на визначений період постачання природного газу. Якщо дію договору постачання було призупинено в частині постачання природного газу відповідно до вимог цих правил, вважається, що споживач за таким договором не надав згоду постачальнику на включення його в Реєстр споживачів постачальника. У випадку включення (наявності) споживача у Реєстр споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем, такий постачальник не має права виставляти рахунок (платіжний документ) споживачу за поставлений природний газ (надані послуги постачання природного газу).

За умовами ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Враховуючи порушення позивачем порядку включення споживача до Реєстру споживачів, приймаючи до уваги відсутність укладеного між сторонами договору на постачання природного газу у спірний період, з огляду на положення приписів п. 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу, судова колегія вважає, що місцевим госпродарським судом правомірно та обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Щодо твердження скаржника про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст. 321, 386 ЦК України, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Тобто, скаржник в апеляційній скарзі покликається на норми права ст. 321, 386 ЦК України (Книга третя ЦК України), що регулюють право власності та інші речові права.

Враховуючи зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, що виникли між учасниками справи, до предмета доказування у справі, належить доказування існування у відповідача обов`язку повернути позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України вартість спожитого відповідачем з 01.01.2024 по 22.02.2024 природного газу, яку визначено за середньозваженою ціною природного газу на день звернення позивача з позовом відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягають застуванню норми права ст. 1212, 1213 ЦК України (Глава 83 ЦК України «НАБУТТЯ, ЗБЕРЕЖЕННЯ МАЙНА БЕЗ ДОСТАТНЬОЇ ПРАВОВОЇ ПІДСТАВИ»), що виключає можливість застосування судом до таких правовідносин положень Книги третьої ЦК України. Зазначені висновки суду першої інстанцій зроблені з правильним застосуванням ст. 1212, 1213 ЦК України та відповідають сталій судовій практиці щодо застосування цих норм права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі Проніна проти України, в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі Шевельов проти України).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства, наведених правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазтрейдинг" відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 17.01.2025 у справі №914/2657/24 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік