ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1283/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод ПТО», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», м. Бровари Київської області,

про стягнення 5 463 714,59 грн.

Суддя О.В. Конюх,

без виклику представників;

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні 02.06.2025 суд оголосив перерву до 10.06.2025, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис.

09.06.2025 представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позову заяву, в якому просив поновити строк для подання відзиву на позовну заяву у рамках справи №911/1283/25 з причин, які зазначені у відзиві. Прийняти даний відзив та врахувати під час розгляду справи. Відмовити ТОВ «Київський завод ПТО» у задоволенні позову до ТОВ «Основа» в частині, що перевищує 3489170 грн. основного боргу, 372594,07 грн. курсової різниці, 114 525,45 грн. 3% річних, 477 531,20 грн. пені.

Крім того, 09.06.2025 представник відповідача через систему «Електронний суд» подав зустрічну позову заяву, в якій ТОВ «Основа» просить суд стягнути з ТОВ «Київський завод ПТО» на користь ТОВ «Основа» пеню у розмірі 328 927,47 грн.

У підготовче судове засідання 10.06.2025 з`явились представники обох сторін, які висловили свою позицію щодо поданих з пропущенням строку відзиву на позову заяву та зустрічну позовну заяву. Позивач заперечив щодо їх прийняття.

Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до частин 6-8 вказаної статті 119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на те, що відзив на позовну заяву із клопотанням про поновлення строку на його подання, а також зустрічний позов були подані безпосередньо перед судовим засіданням та потребують додаткового вивчення, питання про поновлення строку відповідно до наведеної норми ст. 119 ГПК України розглядається судом без повідомлення учасників справи, у судовому засіданні 10.06.2025 суд оголосив перерву до 17.06.2025, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

Розглянувши клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву, суд встановив таке.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що адвокат ТОВ «Основа» вступив у справу лише 30.05.2025, тоді ж йому було відкрито доступ до матеріалів цієї справи, у зв`язку з чим подати відзив на позовну заяву у встановлені судом строки у адвоката не було можливості.

Відповідно до частини 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 6 ухвали від 16.04.2025 про відкриття провадження у справі суд встановив строк для подання відзиву п`ятнадцять днів з дати отримання ухвали про відкриття провадження.

Як вбачається з відповіді №8985487 від 11.04.2025, ТОВ «Основа» має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. Вказаною ст. 242 ГПК України також передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

ТОВ «Основа» отримало позовну заяву та додані до неї документи в електронному вигляді до свого електронного кабінету 09.04.2025 о 19:34, про що свідчить долучена до позовної заяви Квитанція №3156181 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЕСІТС.

Також ТОВ «Основа» отримало ухвалу від 16.04.2025 про відкриття провадження у справі до свого електронного кабінету 16.04.2025 о 16:14, про що було складено та долучено до матеріалів справи Довідку про доставку електронного листа.

З огляду на викладене відповідач був обізнаний про наявність судового провадження з 16.04.2025 та мав у розпорядженні позовні матеріали в електронному вигляді.

Відтак, гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 01.05.2025.

Відзив на позову заяву сформований в системі «Електронний суд» 09.06.2025, того ж дня поданий до суду, тобто із пропуском встановленого строку для його подання.

У постанові КГС ВС від 17.12.2020 у справі №911/4670/13, відповідно до якої із правового контексту вимог статей 118, 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником та чи підлягає він відновленню. Таким чином, правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства свідчить про те, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta).

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися лише такі обставини, які об`єктивно не залежать від волевиявлення особи, що вчиняє процесуальну дію, пов`язані з наявністю перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення такої дії та підтверджені належним чином.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відтак відповідач у справі ТОВ «Основа» не мав перешкод чи труднощів взяти участь у судовому процесі та вчинити всі необхідні процесуальні дії через свої керівні органи або вчасно укласти відповідний договір із представником адвокатом.

Укладення договору із адвокатом 30.05.2025 є наслідком власної вольової поведінки відповідача; об`єктивних обставин (та доказів на підтвердження існування таких обставин) відповідачем у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву взагалі не наведено. Враховуючи також, що надання одній із сторін більш сприятливих умов у судовому процесі є порушенням рівності сторін перед законом і судом та принципу змагальності (ст. 13 ГПК України), клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позову заяву суд залишає без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 118, 119, 165, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника ТОВ «Основа» про поновлення строку для подання відзиву на позову заяву у рамках справи №911/1283/25 залишити без задоволення.

2. Відзив на позову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» від 09.06.2025 у справі №911/1283/25 залишити без розгляду.

Ухвала підписана 11.06.2025, набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та відповідно до пунктів 9, 14 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, передбачені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх