ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" червня 2025 р. Справа № 921/600/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 21.05.2025 (вх.ЗАГС №01-05/1540/25 від 22.05.2025)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2025 (повна ухвала 12.05.2025, суддя Гевко В.Л.)

про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали від 11.04.2024

у справі №921/600/23

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 11.04.2024

за заявою ініціюючого кредитора ОСОБА_1 , м.Тернопіль

до боржника Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод "Агромаш", м.Чортків, Тернопільська область

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2025 у справі №921/600/23 відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Савчука О.Є. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 11.04.2024 у справі №921/600/23 постановленої за результатами попереднього засідання, в частині вимог кредиторів та про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал від 11.04.2024 в частині кожного кредитора.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду.

Водночас в апеляційній скарзі апелянтка просила звільнити її від сплати судового збору, покликаючись на те, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11.03.2025 за 2024 рік ОСОБА_1 отримала дохід- 93 917, 52 грн. (до утриманого податку), а тому апелянт вказує , що сума судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта за попередній календарний рік.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.05.2025 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2025 у справі №921/600/23 залишив без руху і зобов`язав апелянтку усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати (надіслати) докази сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та належні докази надсилання копії апеляційної скарги усім учасникам у справі протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

05.06.2025 через систему «Електронний суд» скаржниця сформувала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в додатках якої містилися докази сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та належні докази надсилання копії апеляційної скарги усім учасникам у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду у цій справі щодо розрахунку судового збору за подання скарг на ухвали суду першої інстанції, Західний апеляційний господарський суд встановив, що розмір судового збору має бути розрахований таким чином.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір розмір судового збору за подання апеляційної скарги у справі про банкрутство становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становила 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, підп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір, зокрема передбачено, що за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом судовий збір становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2 684,00 грн.

Оскільки апелянтка оскаржує ухвалу суду щодо перегляду ухвал про визнання грошових вимог 14 кредиторів, то судовий збір за подання апеляційної скарги становить: (2 684,00 х 2) х 14) х 150% х 150% х 0,8) = 135 273,6 грн.

Скаржницею сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, а скаржниці необхідно доплатити судовий збір у розмірі: 135273,6 - 2 422,40= 132 851, 2 грн.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд встановив, що розмір судового збору не перевищує 5% річного доходу апелянтки, тому відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з цих підстав.

Водночас, беручи до уваги зазначене вище, суд повторно розглядає клопотання про звільнення від сплати судового збору та зазначає таке.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Обгрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, апелянтка покликається на п. 1 ч. 1 вказаної статті Закону та додає до матеріалів апеляційної скарги Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11.03.2025 за 2024 рік.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18 сформовано наступний правовий висновок щодо застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір»: «з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення».

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Необхідно зазначити, що встановлений у ст.і 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

В силу положень ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 20.02.2020 у справі № 420/1582/19, від 17.09.2020 у справі №460/3138/19 тощо).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (постанови від 21.10.2022 у справі №905/1059/21, від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, від 02.02.2023 у справі №320/2083/21), питання перевірки реальної спроможності заявника сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі "Княт проти Польщі" (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі №905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів. Верховний Суд також неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (див. ухвали Верховного Суду від 19.03.2025 у справі № 906/1478/23, від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19 та інші).

На підтвердження свого фінансового становища, скаржницею надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11.03.2025 (вих.№ 1918-25-06585) за 2024 рік. При цьому, скаржником не надано інших документів, як то довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7; документів щодо наявності банківських рахунків із зазначенням коштів на них, документів щодо наявності чи відсутності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, тощо.

Розглянувши таке клопотання та дослідивши надані докази, додані до нього, з огляду на відсутність інших документів, які б свідчили, що розмір судового збору дійсно перевищує 5% розміру річного доходу скаржниці за попередній календарний рік, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання, оскільки скаржницею не вжито всіх можливих заходів задля доведення відсутності у неї реального доходу.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником не виконано вимоги п. 2ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258 - 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 21.05.2025 (вх.ЗАГС №01-05/1540/25 від 22.05.2025) на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.04.2025 у справі №921/600/23 залишити без руху.

3. Апелянтці усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати (надіслати) докази доплати судового збору у розмірі 132 851, 2 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити апелянтці, що при невиконанні вимог цієї ухвали, апеляційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК