ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви про покладення субсидіарної

відповідальності на засновника (власника) боржника

10.06.2025м. ДніпроСправа № 904/2873/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А.,

за участю секретаря судового засідання Скорик Н.О.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Кредитор АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ": Яцишин О.Й. (в залі суду)

Кредитор ОСОБА_1 (поза межами приміщення суду) - ДП ЗД «Укрінтеренерго»

Арбітражний керуючий ШТОГРИН СЕРГІЙ ВІКТОРОВИЧ (поза межами приміщення суду) - ліквідатор

Учасник справи ОСОБА_2 (поза межами приміщення суду) - Синельниківська районна рада Дніпропетровської області

Кредитор ГУ ДПС у Дніпропетровській області : не з`явився (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора (вх. суду №53172/25 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, з урахуванням заяви (вх. суду №3175/25 від 23.01.2025) та заяви (вх. суду №19252/25 від 06.05.2025) про зменшення розміру вимог

у справі

за заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (м. Дніпро)

до боржника Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" (53621, Дніпропетровська область, Покровський район, село Великомихайлівка, вулиця Лісна; ідентифікаційний код 21898850)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" перебуває на стадії ліквідації.

До господарського суду 15.11.2024 через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшла заява (вх. суду № 53172/24 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, є відповідно до якої ліквідатор просить суд стягнути з Органу місцевого самоврядування Синельниківської районної ради Дніпропетровської області на користь Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" 6 562 438,14 грн, що складає різницю між сумою вимог кредиторів банкрута, яка затверджена господарським судом, і ліквідаційною масою.

Ухвалою господарського суду від 18.11.2024 призначено заяву ліквідатора Шторгина С.В. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника до розгляду у судовому засіданні на 05.12.2024, запропонувавши Органу місцевого самоврядування Синельниківської районної ради Дніпропетровської області надати до суду пояснення/заперечення щодо заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника.

До господарського суду 26.11.2024 від Синельниківської районної ради Дніпропетровської області за допомогою засобів електронного зв`язку (вх. суду №54734/24 від 26.11.2024) та засобами поштового зв`язку (вх. суду №55012/24 від 27.11.2024) надійшли заперечення вих№2-17-399/0/2-24 від 25.11.2024 на заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2024 продовжено термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 23.01.2025. Відкладено розгляд заяви ліквідатора Шторгина С.В. (вх. № суду 53172/24 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника на 23.01.2025 на 12:40 год. Зобов`язано Синельниківську районну раду Дніпропетровської області направити в адресу ліквідатора Штогрин Сергія Вікторовича (01054, місто Київ, вулиця Рейтарська, 6А, офіс 35) заперечення вих№2-17-399/0/2-24 від 25.11.2024 разом із додатками, та надати суду докази такого направлення (фіскальний чек, поштовий опис вкладення з поіменним переліком). Зобов`язано ліквідатора надати до господарського суду до дати наступного судового засідання письмові пояснення стосовно заперечень Синельниківської районної ради Дніпропетровської області вих№2-17-399/0/2-24 від 25.11.2024.

До господарського суду 26.11.2024 від Синельниківської районної ради Дніпропетровської області за допомогою засобів електронного зв`язку (вх. суду №59900/24 від 30.12.2024) на виконання вимог ухвали господарського суду від 05.12.2024, надійшли докази направлення заперечення вих№2-17-399/0/2-24 від 25.11.2024 разом із додатками.

До господарського суду 23.01.2025 через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшла заява (вх. суду№ 3175/25 від 23.01.2025), відповідно до якої він просить суд стягнути з органу місцевого самоврядування Синельниківської районної ради Дніпропетровської області на користь Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" 6 558 091,03 грн що складає різницю між сумою вимог кредиторів банкрута, яка затверджена господарським судом, і ліквідаційною масою.

Також, 23.01.2025 через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшли письмові пояснення (вх. суду№ 3177/25 від 23.01.2025) щодо заперечень Синельниківської районної ради Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду від 23.01.2025 продовжено термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 13.02.2025. Відкладено розгляд заяви ліквідатора Шторгина С.В. (вх. № суду 53172/24 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника з урахуванням заяви (вх. № суду 3175/25 від 23.01.2025) про зменшення розміру позовних вимог на 13.02.2025 на 12:20 год.

До господарського суду 12.02.2025 через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшло клопотання (вх. суду №6228/25 від 12.02.2025) про долучення проміжного звіту №02-05/60 від 11.02.2024 з додатками.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2025 продовжено термін ліквідаційної процедури Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" та повноваження ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича до 20.03.2025. Відкладено розгляд заяви ліквідатора (вх. № суду 53172/24 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, з урахуванням заяви (вх. суду №3175/25 від 23.01.2025) про зменшення її розміру на 20.03.2025, зобов`язавши ліквідатора надати до господарського суду до 15.03.2025:

- письмові пояснення стосовно зареєстрованого за Покровським районним комунальним закладом "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" транспортного засобу марки "ЗАЗ 110267", 2003 року випуску, об`єм двигуна - 1197 см. куб., дата реєстрації - 20 лютого 2018 року;

- письмові пояснення стосовно зареєстрованого за Покровським районним комунальним закладом "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" транспортного засобу марки "Таврія" ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2003 року випуску;

- письмові пояснення стосовно дебіторської заборгованість (право вимоги) Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" на суму у загальному розмірі 2 053 656,55 грн;

- оновлені інвентаризаційні акти (описи) майна Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба";

- оновлений реєстр вимог кредиторів Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба";

- письмові пояснення стосовно належного правонаступника Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 04052353), з урахуванням положень розпорядження Кабінету міністрів України № 1635-р від 16 грудня 2020 року "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій";

- письмові пояснення стосовно обсягу майна, прав та обов`язків, які перейшли до правонаступника в порядку реорганізації Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 04052353).

До господарського суду 19.03.2025 через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшло клопотання (вх. суду №11750/25 від 19.03.2025) про додаткові письмові пояснення по справі з додатками.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2025 продовжити термін ліквідаційної процедури Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" та повноваження ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича до 06.05.2025. Відкладено розгляд заяви ліквідатора (вх. № суду 53172/24 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, з урахуванням заяви (вх. суду №3175/25 від 23.01.2025) про зменшення її розміру на 06.05.2025, зобов`язавши ліквідатора надати до господарського суду до 01.05.2025: оновлені інвентаризаційні акти (описи) майна Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба"; оновлений реєстр вимог кредиторів Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба".

До господарського суду 29.04.2025 через систему "Електронний суд" від Синельниківської районної ради Дніпропетровської області надійшла заява (вх. суду №18132/25 від 29.04.2025) про залучення учасника до справи, відповідно до якої районна рада просить суд залучити Синельниківську районну раду Дніпропетровської області в особі голови районної ради - Кравченка Костянтина Валентиновича (рішення Синельниківської районної ради Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року №2-1/VIII "Про обрання голови Синельниківської районної ради восьмого скликання" як учасника справи.

До господарського суду 06.05.2025 через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшла заява (вх.суду №19252/25 від 06.05.2025), відповідно до якої він просить стягнути з Органу місцевого самоврядування Синельниківської районної ради Дніпропетровської області на користь Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" 6 533 021,54 грн, що складає різницю між сумою вимог кредиторів банкрута, яка затверджена господарським судом, і ліквідаційною масою.

Також, 06.05.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора Шторгина С.В. надійшло клопотання (вх. суду №19250/25 від 06.05.2025), відповідно до якого він просить суд долучити до матеріалів справи оновлені інвентаризаційні акти (описи) майна та реєстр вимог кредиторів банкрута.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2025 продовжено термін ліквідаційної процедури Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" та повноваження ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича до 10.06.2025. Відкладено розгляд заяви ліквідатора (вх. № суду 53172/24 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, з урахуванням заяви (вх. суду №3175/25 від 23.01.2025) та заяви (вх. № 19252/25 від 06.05.2025) про зменшення її розміру на 10.06.2025. Задоволено клопотання Синельниківської районної ради Дніпропетровської області про залучення учасника до справи та залучено Синельниківську районну раду Дніпропетровської області в особі голови районної ради Кравченка Костянтина Валентиновича до участі у справі.

У судове засідання 06.05.2025 з`явилися представники АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", ДП ЗД «Укрінтеренерго», Синельниківської районної ради Дніпропетровської області, ліквідатор Шторгин Сергій Вікторович.

Крім того, суд зазначає, що з метою надання сторонам можливості скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, ухвалами господарського суду судове засідання неодноразово відкладалося.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Згідно із положеннями частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, встановлено що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

З огляду на викладене, неодноразове відкладення розгляду справи у зв`язку з метою надання сторонам можливості скористатися процесуальними правами, а також у зв`язку із не з`явленням в судове засідання представників учасників справи, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, а неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду даної справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників інших учасників справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухано пояснення присутніх повноважних представників сторін (учасників справи).

Господарський суд, заслухавши пояснення повноважних представників сторін (учасників справи), розглянувши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час звернення ліквідатора з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на власника банкрута та постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до частини 4 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Отже, вирішуючи питання про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, суд враховує зміст та умови застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.

Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно із статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Частиною 1 статті 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно із частиною 1 статті 215 Господарського кодексу України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Законом, який передбачає поряд з відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність іншої особи, є Кодекс України з процедур банкрутства, яким також визначений обов`язок ліквідатора здійснити всю повноту дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Так, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Наведений висновок про застосування норми права викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14.

Без розгляду питання про субсидіарну відповідальність осіб, винних у доведенні до банкрутства, суд позбавлений можливості розглянути звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс з дотриманням принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі. Аналогічний висновок про застосування норм права викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 911/1423/19.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, за наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Оскільки законодавство не пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб із наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення, то в цьому випадку особи за спеціальним приписом Кодексу притягуються до цивільної відповідальності у формі солідарного стягнення.

У разі коли після визнання боржника банкрутом, за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи - боржника, погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника, якщо такі особи не доведуть протилежного.

Можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, наділений виключно ліквідатор банкрута, який, здійснивши на виконання своїх повноважень аналіз фінансового стану банкрута, зобов`язаний звернутися до суду з відповідним позовом.

Положення частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, тому саме детальний аналіз ліквідатором фінансового стану банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дасть йому змогу ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, щодо доведення до банкрутства юридичної особи (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 24.02.2021 у справі №Б8/191-10).

Кодексом України з процедур банкрутства (статті 61, 62, 65) передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору під час ліквідаційної процедури, та перелік додатків, які долучаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів). Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій під час ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови від 04.03.2021 у справі № 911/1814/17).

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 11.02.2021 у справі №911/1423/19, суть принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника. До складу майна боржника слід віднести також майнові права, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку статті 42 Кодексу України х процедур банкрутства. Зокрема, до законних очікувань слід віднести субсидіарну відповідальності третіх осіб, засновників, керівників боржника та інших осіб за доведення боржника до банкрутства або у разі його банкрутства з вини цих осіб (частина друга статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до правових висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, за наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 02.03.2021 у справі №906/904/16 визначене частиною п`ятою статті 41 Закону про банкрутство (частина друга статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства) господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у цьому випадку права кредиторів на задоволення їх вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені через відсутність майна у боржника.

Об`єктивну сторону такого правопорушення становлять дії або бездіяльність певних фізичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів. На відміну від Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, у положеннях яких законодавець чітко визначив диспозицію кримінального та адміністративного порушення з доведення до банкрутства та фіктивного банкрутства, частина п`ята статті 41 Закону про банкрутство (частина друга статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства) має власну диспозицію (зміст) правопорушення: "банкрутство боржника з вини його засновників чи інших осіб, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника…".

Однак законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність становлять об`єктивну сторону такого правопорушення. При вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) і, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають братися до уваги також положення частини першої статті 215 Господарського кодексу України та підстави для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), з огляду на які такими діями можуть бути:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, спрямованих на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника щодо його інших зобов`язань;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок про вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника.

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 30.01.2018 у справі №923/862/15, від 05.02.2019 у справі №923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі №902/318/16.

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності щодо покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, суд має відмежовувати дії суб`єктів відповідальності, які належать до ризиків підприємницької діяльності, від винних дій таких суб`єктів, що мали наслідком настання неплатоспроможності боржника та відсутність активів на задоволення вимог кредиторів (стаття 42 Господарського кодексу України).

Час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

Суб`єкти правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності за частиною п`ятою статті 41 Закону про банкрутство чітко визначені цією нормою. Це засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови доведення вчинення ними винних дій (бездіяльності), що спричинили наслідки у вигляді неплатоспроможності боржника та відсутності у нього активів для задоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №923/590/18, від 01.10.2020 у справі №914/3120/15.

На особу, яка отримала вигоду з протиправної (недобросовісної) поведінки керівника чи засновників боржника, поширюються правила субсидіарної відповідальності, за якими суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (щодо масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, що не могло б утворитися у разі відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в тому числі принципу добросовісності.

До суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо, прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду його інтересам та кредиторів, які можуть виражатися, зокрема, у:

прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання (фірмами-одноденками тощо);

наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу) сукупного доходу, отримуваного від здійснення діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження;

використанні і розпорядженні майном боржника як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

вчиненні інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо.

Установлення причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у нього активів для задоволення вимог кредиторів, визнаних у процедурі банкрутства) належить до об`єктивної сторони цього правопорушення, обов`язок доведення якого покладається на ліквідатора.

Для визначення статусу особи як відповідача за субсидіарною відповідальністю за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд, розглядаючи заяву про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясовуючи наявність підстав для покладення на цих осіб такої відповідальності, дослідити сукупність правочинів та інших операцій, здійснених під впливом осіб, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію фактичного банкрутства боржника.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства, яка є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.

Якщо дії третьої особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника, викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не спричинені використанням нею своїх можливостей щодо визначення дій боржника на шкоду кредиторам боржника. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 Господарського процесуального кодексу України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. За статтею 13 Господарського процесуального України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки.

Звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, складений відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14, не становить безумовний доказ доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування.

Розмір вимог ліквідатора до третіх осіб, які згідно із законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, за приписами абзацу першого частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Вартість майна, яке було виведено з активів боржника, не впливає на розмір субсидіарної відповідальності, а його визначенню передує формування ліквідаційної маси.

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 01.06.2021 у справі №911/2243/18 заява про покладення субсидіарної відповідальності може бути подана ліквідатором до суду в разі, коли буде встановлена недостатність майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Якщо після визнання боржника банкрутом за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи боржника погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, то такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника допоки такі особи не доведуть протилежного.

Керуючись статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, як вказано вище, ліквідатором Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" - арбітражним керуючим Штогриним С.В. подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, кредиторські вимоги по яких залишилися незадоволеними у ліквідаційній процедурі за недостатністю активів боржника, на правонаступника його засновника - Синельниківську районну раду Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 25525425).

З поданої ліквідатором Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" - арбітражним керуючим Штогриним С.В. заявиу про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та доданих до неї документів вбачається наступне.

Рішенням Покровської районної ради Дніпропетровської області №166-19/V від 14.12.2007 "Про затвердження переліку об`єктів що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району" вирішено затвердити перелік об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ району станом на 14.12.2007 згідно додатком (а.с.200-201, том 3).

Вказаний додаток (а.с. 200-201, том 3) містить перелік майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району, який серед іншого включає: Районний комунальний позашкільний заклад Дитячий оздоровчий табір "Дружба", адреса розташування: Покровський район, село Великомихайлівка, вулиця Лісна, 28, балансовою вартістю майна 2 536 250 грн.

Розпорядженням Голови Дніпропетровської обласної ради №10-Р від 28.01.2016 "Про утворення комісії з питань приймання об`єктів до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та передачі об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" утворено комісію з питань приймання об`єктів до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та передачі об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області (а.с. 202; том 3).

Розпорядженням Голови Дніпропетровської обласної ради №174-Р від 30.06.2017 "Про внесення змін до Розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради від 28.01.2016 №10-Р "Про утворення комісії з питань приймання об`єктів до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та передачі об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" внесено зміни у склад комісії (а.с. 203; том 3).

Пунктом 2.1. рішення Дніпропетровської обласної ради №331-12/VII від 16.03.2018 "Про деякі питання управління майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" вирішено прийняти до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, село Великомихайлівка, вулиця Лісова, 25, основні засоби та матеріальні цінності, що перебувають у оперативному управлінні комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба", із подальшим закріпленням на праві господарського відання за Комунальними підприємством "Січ" Дніпропетровської обласної ради" за умови прийняття відповідного рішення Покровською районною радою згідно з чинним законодавством України (а.с. 204; том 3).

Пунктом 6.1. рішення Дніпропетровської обласної ради №429-15/VII від 07.12.2018 "Про деякі питання управління майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" вирішено прийняти до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, село Великомихайлівка, вулиця Лісова, 25, основні засоби та матеріальні цінності, що перебувають у оперативному управлінні комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба", із подальшим закріпленням на праві оперативного управління за Комунальними підприємством "Дніпропетровський обласний центр військово-патріотичного виховання, відпочинку та туризму, Дніпропетровської обласної ради" за умови прийняття відповідного рішення Покровською районною радою згідно з чинним законодавством України (а.с. 204-205; том 3).

Пунктом 7.1 наведеного вище рішення №429-15/VII від 07.12.2018 скасовано пункт 2.1. рішення Дніпропетровської обласної ради №331-12/VII від 16.03.2018 "Про деякі питання управління майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" пунктом 1 рішення Покровської районної ради Дніпропетровської області №442-30/VII від 18.12.2018 "Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області будівель, споруд, основних засобів та матеріальних цінностей, що перебувають в оперативному управлінні районного Комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" від 18.12.2018 вирішено передати із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області будівлі, споруди, основні засоби та матеріальні цінності, що перебувають в оперативному управлінні районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" (а.с. 204-205; том 3).

Так, 18.04.2019 на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради №331-12/VII від 16.03.2018, відповідно до розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради №174-Р від 30.06.2017 (а.с. 203; том3), рішення Покровської районної ради №442-30/VII від 18.12.2018 укладено акт приймання-передачі майна з спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області (а.с. 207-210; том3).

Згідно наведеного вище акту комісія 18.04.2019 провела обстеження майна, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, село Великомихайлівка, вулиця Лісова, 25, що передається з спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та встановила, що до складу передачі входить майно, загальною балансовою вартістю 2 443 375,70 грн., з яких основні засоби - 2 318 654,67 грн та малоцінні необоротні активи 124 721,03 грн, відповідно до інвентаризаційного опису, що додається до акту та є його невід`ємною частиною.

Крім того, 24.06.2020 укладено додаткову угоду (а.с. 210; том3) до акту приймання-передачі майна з спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 18.04.2019 згідно якої на сторінці 3 акта приймання-передачі абзац 6 узгоджено викласти у такій редакції: "Зазначене майно передається зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в оперативне управління комунального закладу "Дніпропетровський обласний центр військово-патріотичного виховання відпочинку та туризму" Дніпропетровської обласної ради'.

На адресу Дніпропетровської обласної ради ліквідатором направлено запит арбітражного керуючого про надання інформації та документів вих.№02-05/43 від 31.10.2024 щодо надання інформації, чи закріплювалося на праві оперативного управління за комунальним закладом "Дніпропетровський обласний центр військово-патріотичного виховання, відпочинку та туризму" Дніпропетровської обласної ради" будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, село Великомихайлівка, вулиця Лісова, 25, основні засоби та матеріальні цінності, що перебували в оперативному управлінні комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради №429-15/VII від 07.12.2018.

Дніпропетровською обласною радою в листі №вих-2698/0/2-24 від 11.11.2024 повідомлено наступне.

Дніпропетровською обласною радою прийнято рішення від 16 березня 2018 року №331-12VII "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" пунктом 2.1 якого вирішено прийняти зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, село Великомихайлівка, вулиця Лісна, 25, основних засобів та матеріальних цінностей, що перебувають в оперативному управлінні комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба", із подальшим закріпленням на праві господарського відання за комунальним підприємством "СІЧ" Дніпропетровської обласної ради".

Рішенням обласної ради № 429-15VII від 07 грудня 2018 року "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" (пункт 7.1) вищезазначений пункт скасовано.

Згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради від 07 грудня 2018 року № 429-15№ 429-15VII "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, _селищ, міст Дніпропетровської області", рішенням Покровської районної ради від 18 грудня 2018 року №442-30№ 429-15VII "Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області будівель, споруд, основних засобів та матеріальних цінностей, що перебувають в оперативному управлінні районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба", актом приймання-передачі від 18 квітня 2019 року та додатковою угодою до акта приймання-передачі від 24 червня 2020 року вищезазначене майно прийнято до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області із закріпленням на праві оперативного управління за комунальним закладом "Дніпропетровський обласний центр військово-патріотичного виховання, відпочинку та туризму" Дніпропетровської обласної ради" (нова назва - комунальний заклад Дніпропетровський обласний центр підготовки населення до національного спротиву" Дніпропетровської обласної ради").

Таким чином, рішенням Дніпропетровської обласної ради №429-15/VII від 07.12.2018, рішенням Покровської районної ради Дніпропетровської області №442-30/VII від 18.12.2018 та актом від 18.04.2019 будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, село Великомихайлівка, вулиця Лісова, 25, основні засоби та матеріальні цінності, що перебували в оперативному управлінні комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" закріплено на праві оперативного управління за Комунальним закладом "Дніпропетровський обласний центр підготовки населення до національного спротиву" Дніпропетровської обласної ради.

Тобто, передаючи будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, село Великомихайлівка, вулиця Лісова, 25, основні засоби та матеріальні цінності оціночною вартістю 2 443 375,70 грн, що перебували у оперативному управлінні комунального закладу «Дитячий оздоровчий табір "Дружба" іншому комунальному закладу, Покровською районною радою була унеможливлена подальша статутна діяльність банкрута, що стало причиною неплатоспроможності останнього. Також не було вирішено питання правонаступництва боргових зобов`язань банкрута, а відтак кредиторська заборгованість банкрута залишилася без майнового забезпечення. Вказане є підставою для покладення субсидіарної відповідальності на відповідних осіб.

Щодо покладення субсидіарної відповідальності на Синельниківську районну раду Дніпропетровської області, як правонаступника Покровської районної ради Дніпропетровської області, господарський суд зазначає наступне.

Як випливає з наведеного вище, саме рішенням Дніпропетровської обласної ради №429-15/VII від 07.12.2018 та рішенням Покровської районної ради Дніпропетровської області №442 30/VII від 18.12.2018 було вирішено передати із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Покровського району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області будівлі, споруди, основні засоби та матеріальні цінності, що перебувають в оперативному управлінні районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба".

Тобто, саме Рішенням Покровської районної ради Дніпропетровської області, як засновником та розпорядником майна комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" було вчинення дій, внаслідок яких банкрута було позбавлено активів для ведення статутної діяльності та внаслідок яких Банкрут залишився без майнового забезпечення своїх боргових зобов`язань.

Відтак, належним відповідачем у даній справі має бути Покровська районна рада Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 23929499).

Проте, як випливає з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.03.2021 (номер запису:1 20000121) Покровська районна рада Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 23929499) припинена (а.с. 212; том3).

Підпунктом 4 пункту 1 постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 постановлено утворити у Дніпропетровській області: Синельниківський район (з адміністративним центром у місті Синельникове) у складі територій Брагинівської сільської, Васильківської селищної, Великомихайлівської сільської, Дубовиківської сільської, Зайцівської сільської, Іларіонівської селищної, Маломихайлівської сільської, Межівської селищної, Миколаївської сільської, Новопавлівської сільської, Першотравенської міської, Петропавлівської селищної, Покровської селищної, Раївської сільської, Роздорської селищної, Синельниківської міської, Славгородської селищної, Слов`янської сільської, Української сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 4. пункт 3 наведеної вище Постанови постановлено ліквідувати у Дніпропетровській області: Покровський район. Пунктом 6-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України припинення повноважень районних рад, а також припинення районних рад як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: 3) районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття нею повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району, якщо інше не передбачено цим Законом; 12) видані районними радами ліквідованих районів нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб і можуть бути змінені, визнані такими, що втратили чинність, або скасовані актом відповідної районної ради, правонаступником яких вона є; 13) якщо територія ліквідованого району включена до територій кількох новоутворених районів, районна рада новоутвореного району стає правонаступником районної ради ліквідованого району щодо: нерухомого майна, розташованого на території новоутвореного району; речей, призначених для обслуговування відповідних об`єктів нерухомого майна і пов`язаних з цим майном спільним призначенням (у тому числі у зв`язку із здійсненням відповідних повноважень або наданням послуг). Належність речей, призначених для обслуговування кожного об`єкта нерухомого майна і пов`язаних з цим майном спільним призначенням, визначається на підставі останньої суцільної інвентаризації; прав засновника (учасника) юридичної особи, заснованої районною радою ліквідованого району, якщо місцезнаходженням такої юридичної особи є населений пункт, розміщений на території новоутвореного району;

Таким чином, Покровський район та Покровську районну раду ліквідовано, а правонаступником Покровського району та Покровської районної ради є Синельниківський район Дніпропетровської області та Синельниківська районна рада Дніпропетровської області.

Отже, Синельниківська районна рада Дніпропетровської області є належним відповідачем щодо розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута.

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Господарський суд вважає вважає, що вивчення та оцінка наданих та зібраних матеріалів справи у їх сукупності та співставленні надають можливість встановити наявність всіх елементів правопорушення, за яких настає субсидіарна відповідальність згідно з положень частини 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрктства, а відтак і наявність підстав для задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута на правонаступника його засновника.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити заяву ліквідатора (вх. суду №53172/25 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, з урахуванням заяви (вх. суду №3175/25 від 23.01.2025) та заяви (вх. суду №19252/25 від 06.05.2025) про зменшення розміру вимог; покласти на Синельниківську районну раду Дніпропетровської області субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" та стягнути з Синельниківської районної ради Дніпропетровської області на користь Покровський районний комунальний заклад "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" 6 533 021,54 грн - суми непогашених та визнаних судом кредиторських вимог, про що видати наказ.

Крім того, з огляду на обставини справи, господарський суд вважає за необхідне зобов`язати ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича (свідоцтво №1914 від 05.04.2019) у строк до 01.12.2025 подати до господарського суду для затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 60 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора (вх. суду №53172/25 від 15.11.2024) про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника, з урахуванням заяви (вх. суду №3175/25 від 23.01.2025) та заяви (вх. суду №19252/25 від 06.05.2025) про зменшення розміру вимог - задовольнити.

Покласти на Синельниківську районну раду Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 25525425) субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" (ідентифікаційний код 21898850).

Стягнути з Синельниківської районної ради Дніпропетровської області (52500, Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Богми, будинок 3; ідентифікаційний код 25525425) на користь Покровського районного комунального закладу "Дитячий оздоровчий табір "Дружба" (53621, Дніпропетровська область, Покровський район, село Великомихайлівка, вулиця Лісна; ідентифікаційний код 21898850) 6 533 021,54 грн (шість мільйонів п`ятсот тридцять три тисячі двадцять одну гривню п`ятдесят чотири копійки) - суми непогашених та визнаних судом кредиторських вимог, про що видати наказ.

Продовжити термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 01.12.2025.

Зобов`язати ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича (свідоцтво №1914 від 05.04.2019) у строк до 01.12.2025 подати до господарського суду для затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Ухвала набирає законної сили - 10.06.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 10.06.2025.

Суддя С.А. Примак