ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Справа № 915/308/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О. розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Комунального підприємства "МИКОЛАЇВКОМУНТРАНС", вул. Ковальська, 199, м. Миколаїв, 54034 ()

електронна пошта:

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ткач Катерини Павлівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення коштів в сумі 5 555, 00 грн.

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Комунальне підприємство "МИКОЛАЇВКОМУНТРАНС" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Ткач Катерини Павлівни заборгованість за Договором №3Ц-2121 про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 13.05.2024 за період з 01.05.2024 по 31.12.2024 в розмірі 5 555, 00 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 3Ц-221 про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 13.05.2024, а саме зобов`язань зі сплати послуг з поводження з побутовими відходами за договором за період 01.05.2024 по 31.12.2024, у порядок та строки, передбачені умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість у спірній сумі у розмірі 5 555, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 175, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України, ст. 173-174 ГК України, ст. 1, 14, 16, 31 Закону України "Про управління відходами", ст. 1, 17, 35-1 Закону України "Про відходи", ст. 25, 35-1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постановою КМУ від 16.11.2011 № 1173 "Питання надання послуг з вивезення побутових відходів" та умовами договору.

Ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/308/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2025, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: вул. Запорізька, 17, м. Миколаїв, 54000, повернута поштовим відділенням зв`язку до суду з відміткою: "За закінченням терміну зберігання" зі штрих кодовим ідентифікатором 06 102 3683 87 17.

Повернення повістки з відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

Судом взято до уваги висновки, викладені Великою палатою Верховного Суду у постанові від 05.09.2024 у справі № 990/152/24, відповідно до яких день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "за закінченням терміну зберігання", не може вважатися днем вручення копії ухвали.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та неможливістю констатувати сплив строку на подання відзиву у даній справі, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2025 ухвалу суду від 03.03.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повторно направлено поштою на адресу відповідача - Фізичної особи-підприємця Ткач Катерини Павлівни із поміткою "Судова повістка".

Надіслані відповідачу поштові відправлення повернулись до суду з зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч. 7 ст.1 20 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п.10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов до висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

В суду відсутня інформація щодо зміни місцезнаходження відповідача, ухвала суду надсилались судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Єдиному державному демографічному реєстрі.

Необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2025 та від 24.04.2025 були оприлюднені на офіційному вебпорталі судової влади України.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвал на офіційну адресу відповідача у справі та їх повернення із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність повного та всебічного розгляду справи із забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказана справа розглядалась судом у розумний строк.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Згідно наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради "Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів на території м. Миколаєва" № 171 від 15.06.2021 визначено КП «Миколаївкомунтранс» виконавцем послуг із вивезення побутових відходів на території, зокрема, Центрального району м. Миколаєва на десять років.

23 червня 2021 року між Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, як замовником, та Комунальним підприємством "Миколаївкомунтранс", як виконавцем, було укладено Договір № 339 на надання послуг з вивезення побутових відходів на території Центрального району міста Миколаєва, за умовами п. 11 якого, договір набуває чинності тільки після затвердження відповідного тарифу на поводження з побутовими відходами (вивезення побутових відходів) для переможця проведеного у 2021 році конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території міста Миколаєва (Виконавця за цим Договором). Строк дії Договору складає 10 років з моменту набуття чинності Договору - для Виконавця на території, зокрема, Центрального району м. Миколаєва.

22.12.2021 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було прийнято рішення № 1307 "Про встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами (вивезення)", яким підприємствам - виконавцям послуг з вивезення побутових відходів, зокрема, Комунальному підприємству "Миколаївкомунтранс", встановлено тариф на послуги з поводження з побутовими відходами (вивезення) (рішення вводиться в дію з 01.02.2022).

Враховуючи викладене, Договір № 339 від 23.06.2021 набув чинності з 01.02.2022 та діє протягом строку з 01 лютого 2022 року по 01 лютого 2032 року.

Крім того, 27.12.2023 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було прийнято рішення № 1819 "Про врегулювання окремих питань у сфері управління відходами у місті Миколаєві", яким визначено, що надавачі послуги з вивезення побутових відходів як частини послуги з поводження з побутовими відходами прирівнюються до надавачів послуг із збирання та перевезення побутових відходів як частини послуги з управління відходами. Крім того, також визначено, що тверді відходи у розумінні вимог Закону України "Про підходи" та змішані відходи у розумінні вимог Закону України "Про управління відходами" за своїм складом є ідентичними.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що на підставі вищевикладеного Комунальне підприємство "Миколаївкомунтранс" є офіційним виконавцем послуг з управління (поводження) з побутовими відходами (вивезення) на території, зокрема, Центрального району м. Миколаєва, який безперервно здійснює надання послуг з управлінні (поводження) з побутовими відходами (вивезення) на території Інгульського, Заводського та Центрального районів м. Миколаєва, відповідно до адміністративних меж визначених вказаними вини актами органу місцевого самоврядування.

13.05.2024 між Комунальним підприємством "Миколаївкомунтранс" (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Ткач Катериною Павлівною (споживач) був укладений Договір № 3Ц-221 про надання послуг з поводження з побутовими відходами (далі - Договір), відповідно до предмету якого виконавець зобов`язався згідно з графіком надавати послуги з поводження з побутовими відходами, зокрема послуги з вивезення побутових відходів за адресою об`єкту утворення відходів: вул. Велика Морська, 5/1, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором (далі - послуги), на підставі Наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 15 червня 2021 року №171 "Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів на території м. Миколаєва" та відповідно до Правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затверджених Рішенням Миколаївської міської ради від 19.04.07 № 12/21 "Про затвердження Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві", зі змінами внесеними Рішенням міської ради від 16.05.2013 р, № 28/10, які розміщені на офіційному веб-сайті Миколаївської міської ради за посиланням: hups://mkrada.gov.ua/documents/740.himl?РrintVersion (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.2 Договору сторони з метою конкретизації умов типового договору дійшли згоди, що у разі якщо вивезення твердих побутових відходів (далі - ТПВ) здійснюється рідше, ніж один раз на добу, виконавець при розрахунку обсягу та вартості наданих послуг застосовує збільшуючий коефіцієнт 1,3 (для вивезення ТПВ щонайменше 1 раз на 2-3 доби) то 1,4 (для вивезення ТПВ після 4-го дня або більше).

Відповідно до п. 2 Договору виконавець надає споживачу послуги з поводження з твердими, великогабаритними, ремонтними та рідкими побутовими відходами.

Відповідно до п. 3 Договору послуги з вивезення твердих побутових відходів (далі - ТПB) надаються за контейнерною схемою.

Відповідно до п. 3.1 Договору місцезнаходження контейнерного майданчика ТПВ: вул. Велика Морська ріг вул. Лягіна.

Відповідно до п. 4 Договору для вивезення ТПВ за контейнерною схемою використовуються технічно справні 2 контейнери місткістю 1,1 куб метрів, що належать Виконавцю. Виконавець вивозить ТПВ за контейнерною схемою: з 6:00 до 22:00 години. Графік вивезення ТПВ: за графіком.

Відповідно до п. 15 Договору згідно з рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.08.2023 року № 663 тариф на послуги з поводження з побутовими відходами за 1 куб. метр відходів з 01.09.2023 становить: твердих 146,38 гривень за 1 куб. метр; великогабаритних 256,28 гривень за 1 куб. метр; ремонтних 256,28 гривень за І куб. метр; рідких 416,45 гривень за 1 куб. метр.

Відповідно до п. 16 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Орієнтовна вартість Договору на момент його підписання на період з 01.05.2024 по 30.04.2025 становить (без урахування вартості вивезення великогабаритних, ремонтних та рідких побутових відходів); 23*1,9=43,7 м. куб., 20*0,008=0.16 м. куб.; 43,86 м. куб. рік/12=3,66 м. куб. в місяць х 146,38=535,75 грн. в місяць х 12+6429,00 грн. в рік з урахуванням ПДВ. Орієнтовна вартість послуг на місяць становить (без урахування вартості вивезення великогабаритних, ремонтних та рідких побутових відходів): 535,75 гри. (п`ятсот тридцять п`ять гривень 75 копійок ) з урахуванням ПДВ. Орієнтовна вартість договору та місячна вартість послуг (без урахування вартості вивезення великогабаритних, ремонтних та рідких побутових відходів) визначається, виходячи з річних обсягів вивезення ТПВ, розрахованих згідно норм накопичення та тарифу, діючого на момент укладення Договору, з урахуванням умов, визначних п. 1.2. цього Договору. Вартість наданих послуг з вивезення великогабаритних, ремонтних та рідких побутових відходів визначається сторонами в окремих додаткових угодах до цього Договору.

Відповідно до п. 18 Договору виконавець формує рахунок на оплату послуг та Акт наданих послуг та надає їх споживачеві у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, при цьому споживач самостійно отримує рахунок на оплату послуг та акт наданих послуг у бухгалтерії Виконавця. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі. зокрема за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (при умові їх впровадження) або за допомогою сервісу електронного документообігу ("M.E.Doc"), про що сторонами оформлюється відповідна додаткова угода. Розрахунок за фактично надані послуги здійснюється по Акту наданих послуг, підписаному уповноваженими представниками сторін не пізніше 3-х /трьох/ календарних днів з моменту їх пред`явлення для підписання. Якщо споживач не повернув Акт наданих послуг у зазначений строк або не прибув для отримання рахунку та акту до бухгалтерії Виконавця у строк визначений п. 18 Договору, Акт наданих послуг вважається підписаним та погодженим сторонами, а послуги вважаються наданими у повному обсязі та належної якості. Жодна із Сторін не вправі відмовитися від підписання Актів наданих послуг.

Відповідно до п. 25 Договору у разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про зміну тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам із зазначенням рішення відповідних органів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті виконавця послуг. У разі зміни тарифів протягом строку дії договору нові тарифи застосовуються з моменту їх введення в дію без внесення додаткових змін до договору.

Відповідно до п. 28 Договору договір укладається строком на один рік з 01.05.2024 по 30.04.2025.

Відповідно до п. 29 Договору договір вважається таким, що продовжений, на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд. Кількість продовжень не обмежується.

Вказаний Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, в період з 01.05.2024 по 31.12.2024 вартість надання послуги з поводження з побутовими відходами неодноразово змінювалась на підставі таких рішень органу місцевого самоврядування:

- рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 663 від 23.08.2023, відповідно до п. 2 якого, для Комунального підприємства "Миколаївкомунтранс" був встановлений тариф на послуги з поводження з побутовими відходами (вивезення), зокрема, за вивезення твердих побутових відходів - 146,38 грн. за 1 куб. метр;

- рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 925 від 12.06.2024, відповідно до п. 1.2 якого, для Комунального підприємства "Миколаївкомунтранс" був встановлений тариф за послугу з управління побутовими відходами в частині послуги/операції із збирання, перевезення побутових відходів (з урахуванням ПДВ), зокрема, за вивезення, перевезення твердих побутових відходів - 230,92 грн за 1 куб. метр;

- рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1260 від 24.07.2024, яким було призупинено дію рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 925 від 12.06.2024 та поновлено дію рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1252 від 21.11.2019 з 15.07.2024 до моменту відновлення дії рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 925 від 12.06.2024;

- рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1340 від 14.08.2024, відповідно до п. 1.2 якого, для Комунального підприємства "Миколаївкомунтранс" був встановлений тариф за послугу з управління побутовими відходами в частині операцій із збирання та перевезення побутових відходів (з урахуванням ПДВ), зокрема, за збирання, перевезення змішаних (твердих) побутових відходів - 233,06 грн за 1 куб, метр; відповідно до п.2 - поновлено з 01.09.2024 дію рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.06.2024 № 925 «Про встановлення тарифів на послуги з управління побутовими відходами» з урахуванням п. 1 цього рішення.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства про послуги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи судом встановлено, що протягом дії Договору виконавцем формувалися:

- рахунки на оплату, зокрема: № 13705 від 31.05.2024 на суму 535,75 грн.; № 17403 від 30.06.2024 на суму 535,75 грн.; № 19415 від 31.07.2024 на суму 535,75 грн.; № 23645 від 31.08.2024 на суму 535,75 грн.; № 25907 від 30.09.2024 на суму 853,00 грн.; № 30157 від 31.10.2024 на суму 853,00 грн.; № 31512 від 30.11.2024 на суму 853,00 грн.; № 36479 від 31.12.2024 на суму 853,00 грн.;

- акти здачі-приймання робіт (наданих послуг), зокрема: № 13153 від 31.05.2024 на суму 535,75 грн.; № 16654 від 30.06.2024 на суму 535,75 грн.; № 18638 від 31.07.2024 на суму 535,75 грн.; № 22642 від 31.08.2024 на суму 535,75 грн.; № 24852 від 30.09.2024 на суму 853,00 грн.; № 28871 від 31.10.2024 на суму 853,00 грн.; № 30188 від 30.11.2024 на суму 853,00 грн.; № 35030 від 31.12.2024 на суму 853,00 грн.;

Разом із тим, за даними позивача, відповідач, в порушення п. 18 Договору самостійно не отримував рахунки на оплату послуг та Акти наданих послуг у бухгалтерії Виконавця. Відповідно ж до умов п. 18 Договору у разі, якщо споживач не прибув для отримання рахунків та Актів до бухгалтерії Виконавця - Акти наданих послуг вважаються підписаними та погодженими сторонами, а послуги вважаються наданими у повному обсязі та належної якості.

Судом враховано, що на момент укладення Договору № 3Ц-221 від 13.05.2024, а саме з 01.05.2024 вартість послуги на місяць (без урахування вартості вивезення великогабаритних, ремонтних та рідких побутових відходів) становила 535,75 грн.

Проте, як уже було наведено вище, протягом строку дії Договору на підставі відповідних рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради вартість послуги змінювалася наступним чином (з урахуванням норми утворення твердих побутових відходів, розрахованої споживачу відповідно до умов Договору):

- в період з 01.09.2023 по 31.08.2023 - 535,75 грн./міс;

- в період з 01.09.2024 по 31.12.2024 - 853,00 грн./міс.

Таким чином, вартість послуги з управління (поводження) побутовими відходами надана споживачу за Договором в період з 01.05.2024 по 31.12.2024 становить 5 555,00 грн., зокрема:

- за 4 місяці 2024 року (з 01.05.2024 по 31.08.2024) x 535,75 грн./міс. = 2 143,00 грн.;

- за 4 місяці 2024 року (з 01.09.2024 по 31.12.2024) x 853,00 грн./міс. = 3 412,00 грн.

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, у споживача за період з 01.05.2024 по 31.12.2024 сформувалася заборгованість перед виконавцем на загальну суму 5 555,00 грн.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Докази повної оплати відповідачем послуг з управління (поводження) побутовими відходами за період з 01.05.2024 по 31.12.2024, наданих йому позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Станом на день розгляду справи суду також не надано доказів оплати заборгованості в розмірі 5 555,00 грн.

За такого, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5555,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач своєчасно і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, відповідач, у порушення приписів ст. ст. 73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача сум основного боргу, збитків від інфляції та 3% річних, тобто обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ткач Катерини Павлівни ( АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "МИКОЛАЇВКОМУНТРАНС" (вул. Ковальська, буд. 199, м. Миколаїв, 54034, ) заборгованість за Договором № 3Ц-221 від 13.05.2024 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в розмірі 5 555,00 грн., а також 3 028,00 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О. Семенчук