ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1204/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО ТОРГ", м. Харків , ОСОБА_1 , с. Соболівка Черкаської області
про стягнення 123 076,60 грн.
за участю представників:

від позивача: Шевченко А.О.

від відповідача: Коханій О.В.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО ТОРГ" (надалі - перший відповідач) та ОСОБА_1 (надалі - другий відповідач), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 123076,60грн., з яких: 90390,24 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 24780,47грн. заборгованості за процентами, 7905,89грн. заборгованості з комісії.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання ТОВ "БС Транс" (в подальшому назву даного товариства було змінено на ТОВ "СТО ТОРГ" - перший відповідач у справі), зобов`язань за кредитним договором №Б/Н від 21.01.2021, внаслідок чого у нього станом на 26.03.2025 виникла заборгованість в загальному розмірі 123076,60грн. У зв`язку з цим, а також враховуючи умови договору поруки №P205320316 від 25.01.2021, укладеного між позивачем та другим відповідачем, АТ КБ "Приватбанк" просить суд стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

29 квітня 2025 року від ОСОБА_1 (другий відповідач у справі) надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Так, рішенням Господарського суду м.Києва від 14.11.2022 у справі №910/16322/21 відмовлено у задоволенні позову АТ "Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сто Торг" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором №б/н від 18.02.2019 в розмірі 90390,24 грн. за тілом кредиту, 22833,31 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1684,68 грн. заборгованості з комісії. Постановою Північного апеляційного господарського суд від 03.06.2024 вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Касаційного господарського суду від 08.07.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження. Отже рішення у справі №910/16322/21 набрало законної сили 03.06.2024. Другий відповідач зазначає, що предмет та підстави позову у даній справі та у справі №910/16322/21 є тотожними, а тому провадження у справі №922/1204/25 було відкрито всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.175 ГПК України. Крім того, другий відповідач на підставі ч.5 ст.130 ГПК України просить стягнути з позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 20000,00грн.

Відзив на позовну заяву подано другим відповідачем в межах строку, встановленого ухвалою від 09.04.2025, а тому він був прийнятий судом та долучений до матеріалів справи.

01 травня 2025 року від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, в якому він зазначив, що розмір заявленої другим відповідачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із заявленими позовними вимогами, отже підлягає зменшенню. Крім того, позивач зауважив, що заперечує проти закриття провадження, оскільки підстави та предмети позовів у справах № 922/1204/25 та №910/16322/21 є різними.

Дане клопотання прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 09.05.2025 розгляд даної справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 21.05.2025.

12 травня 2025 року від позивача надійшло пояснення щодо відсутності підстав для закриття провадження у справі. При цьому позивач зазначив, що у справі №910/16322/21 підставою позову було невиконання зобов`язань за кредитним договором №б/н від 18.03.2019, а предметом позову - стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.03.2019. Судовими рішеннями у справі №910/16322/21 судами було зроблено висновок, що ТОВ "СТО Торг" не було укладено з позивачем кредитного договору №б/н від 18.03.2019, оскільки в анкеті-заяві від 18.03.2019 відсутні умови щодо кредитування. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/16322/21 законної сили, АТ КБ "ПриватБанк" зробило ревізію підписаних між сторонами договорів, та було виявлено, що 21.01.2021 перший відповідач через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписав із використанням електронного цифрового підпису окремий кредитний договір - Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" (наділі - Заявка), підписанням якої виявив бажання отримати кредит за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку на відповідних умовах. Виявивши, що між сторонами існує інший кредитний договір, на виконання якого Банк надав кредитні кошти, а позичальник їх отримав та виконував умови кредитного договору №б/н від 21.01.2021 (неодноразово використовував кредитний ліміт та погашав його, сплачував відсотки за користування кредитом та винагороду) Банком було прийнято рішення звернутись з іншим позовом до суду про стягнення заборгованості за іншим кредитним договором (справа №922/1204/25). Позивач наголосив, що у справі №910/16322/21 Банк не посилався на те, що 21.01.2021 перший відповідач підписав Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі". Копія цієї заяви до матеріалів справи №910/16322/21 не долучалась та судом не досліджувалась. Схожість розміру заборгованості, який АТ КБ "ПриватБанк" просить(в) стягнути в справах № 922/1204/25 та № 910/16322/21, для вирішення питання щодо закриття провадження вирішального значення не має, оскільки вимоги заявлені в межах різних кредитних договорів, один з яких є неукладеним згідно судових рішень у справі №910/16322/21.

Вказані пояснення позивача прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.05.2025 судове засідання призначено на 23.05.2025.

У судовому засіданні 23.05.2025 суд за результатами розгляду клопотання другого відповідача про закриття провадження у справі визнав його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Зокрема, згідно з п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, провадження у справі може бути закрито на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України у випадку, якщо існує рішення, що набрало законної сили, та яке ухвалено у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Звертаючись зі своїм клопотанням про закриття провадження у справі, другий відповідач посилається на існування судових рішень у справі №910/16322/21, що набрали законної сили, які були ухвалені у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд не погоджується з даними доводами, з огляду на таке.

Предметом спору у справі №910/16322/21 є вимога АТ КБ "Приватбанк" про стягнення в солідарному порядку з ТОВ "БС Транс" (в подальшому найменування даного товариство змінено на ТОВ "СТО ТОРГ") та ОСОБА_1 заборгованості, розмір якої (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 19.08.2022) становив 114908,23 грн., з яких: 90390,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22833,31 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1684,68 грн. заборгованість з комісії.

Підставою позову у справі №910/16322/21, відповідно до позовної заяви та судових рішень першої та апеляційної інстанції, було порушення ТОВ "БС Транс" своїх зобов`язань за договором №б/н від 18.03.2019.

Рішенням Господарського судом у м. Києва від 14.11.2022 у справі №910/16322/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суд від 03.06.2024, у задоволенні позову АТ КБ "Приватбанк" було відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2024 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "КБ "Приватбанк" на вищевказані судові рішення у справі №910/16322/21.

Таким чином, у справі №910/16322/21 дійсно є судове рішення, що набрало законної сили, яке ухвалено у спорі між тими самими сторонами, що і у даній справі №922/1204/25.

В той же час, у справі №922/1204/25 предметом позову є вимога АТ КБ "Приватбанк" про стягнення в солідарному порядку з ТОВ "СТО ТОРГ" та ОСОБА_1 заборгованості, розмір якої станом на 26.03.2025 становить 123076,60грн, з яких: 90390,24 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 24780,47 грн - заборгованість за процентами, 7905,89 грн. - заборгованість з комісії.

Отже предмет спору у справах №910/16322/21 та №922/1204/25 співпадає лише в частині суми основного боргу.

Підстава ж позову у справі №922/1204/25 є відмінною від справи №910/16322/21, оскільки позивач посилається на порушення першим відповідачем умов іншого кредитного договору, а саме: №б/н від 21.01.2021, який укладено шляхом підписання ТОВ "БС Транс" через систему інтернет-клієнт-банкінгу Заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" (наділі - Заявка), згідно з якою перший відповідач виявив бажання отримати кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку на відповідних умовах. Дана Заявка не досліджувалася судами та не оцінювалася у справі №910/16322/21.

Наявність різних підстав позовів у вищезазначених справах №910/16322/21 та №922/1204/25 виключає можливість закриття провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

Суд також не погоджується з доводами другого відповідача, що заявленням позову у справі №922/1204/25 позивач фактично надає новий доказ - Заявку від 21.01.2021, який не був ним наданий у справі №910/16322/21.

Як вбачається з судових рішень у справі №910/16322/21 і це також підтверджується поясненнями позивача, АТ КБ "Приватбанк" у вказаній справі посилався на те, що зобов`язання другого відповідача щодо повернення кредитних коштів виникли з Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 18.03.2019, яку Банк помилково вважав Кредитним договором від 18.03.2019. Проте судовими рішеннями у справі №910/16322/21 встановлено, що підписанням Анкети-заяви від 18.03.2019 кредитного договору з позивачем укладено не було.

Таким чином, у справі №910/16322/21 позивач фактично допустив неправильну кваліфікацію спірних правовідносин та помилково обґрунтував свої позовні вимоги (підстава позову) невиконанням першим відповідачем умов Кредитного договору №б/н від 18.03.2019.

Як зазначає позивач, після набрання рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/16322/21 законної сили, він зробив ревізію підписаних між сторонами договорів, та виявив, що 21.01.2021 перший відповідач через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписав із використанням електронного цифрового підпису окремий кредитний договір - Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі", підписанням якої виявив бажання отримати кредит. Таким чином, виявивши, що між сторонами існує інший кредитний договір - №б/н від 21.01.2021, на виконання якого Банк надав кредитні кошти, а позичальник їх отримав та виконував умови кредитного договору №б/н від 21.01.2021 (неодноразово використовував кредитний ліміт та погашав його, сплачував відсотки за користування кредитом та винагороду), Банком було прийнято рішення звернутись з новим позовом до суду про стягнення заборгованості за іншим кредитним договором.

Тобто у межах справи №922/1204/25 позивачем було визначено іншу підставу позову, ніж у справі №910/16322/21, та надано відповідні підтверджуючі докази - Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021.

Такі дії позивача не суперечать чинному процесуальному законодавству та не є перешкодою для розгляду даної справи.

За таких обставин, клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі, яке викладено у його відзиві на позовну заяву, було визнано судом таким, що не підлягає задоволенню

У судовому засіданні 23.05.2025 судом оголошено перерву до 06.06.2025.

23 травня 2025 року від другого відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначив, що Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" від 21.01.2021 не є самостійним та окремим договором, а є складовою договору пакету послуг, фактично, додатком яким конкретизуються умови. Так, 18.03.2019 підписана анкета-заявка б/н від до роздiлу 3.2.1. "Кредитний ліміт"; 21.01.2021 підписана заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" з розміром кредитного ліміті 2000000UAH; 25.01.2021 підписано договір поруки № P205320316; 22.02.2021 - згідно довідки Вих № б-н від 30.03.202 встановлено кредитний ліміт 200000,00 грн. Другий відповідач наполягає, що якщо Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" від 21.01.2021 є окремим кредитним договором, то не існує договору поруки, яким би забезпечувались виконання зобов`язання за заявкою від 21.01.2021, яку позивач вважає окремим договором. Крім того, у договорі поруки від 25.01.2021 №P205320316 мова йде про забезпечення виконання зобов`язань за договорами приєднання до: розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" до роздiлу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантовані платежі", які не наданні до матеріалів справи і щодо яких залишається незмінною усталена практика та правова позиція, що сформована у Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, про те, що Умови та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет, погоджувались поручителем.

26 травня 2025 року від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він з доводами другого відповідача не погодився та зауважив, що кредитний договір між Банком та першим відповідачем був укладений в день коли сторони досягли згоди за всіма істотними умовами договору, а саме 21.01.2021. Також позивач зауважив, що твердження другого відповідача про те, що не існує договору поруки який би забезпечував виконання зобов`язання за заявкою від 21.01.2021 спростовується наявним у справі договором поруки №P205320316, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ БС ТРАНС зобов`язань за договорами приєднання до розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms.

Вищевказані пояснення позивача та другого відповідача прийтяі судом та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 06.06.2025 підтримав доводи, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та своїх письмових поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

18 березня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "БС Транс", , (на даний час найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "СТО ТОРГ" - перший відповідач у справі) підписано Анкету-заяву клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Анкета-заява), в якій зазначено реквізити клієнта та умови банківського обслуговування в АТ "КБ "Приватбанк".

Даною Анкетою-заявою директор ТОВ "БС Транс" ОСОБА_1 , відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, у повному обсязі приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" (далі - Умови та правила), що розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування. Підписанням цієї анкети-заяви директор ТОВ "БС Транс" прийняла всі права та обов`язки зазначені в Умовах та правилах, тарифах, пам`ятці клієнта, примірник яких вона отримала шляхом самостійного роздрукування, у тому числі погодилася зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах. Погодилася, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами комунікаційних каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням її погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Зі змінами Умов і правил надання банківських послуг ОСОБА_1 зобов`язалася ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua.

Слід зазначити, що в розділі "Мета встановлення ділових відносин з Банком (якими послугами плануєте користуватися)" Заяви-анкети першим відповідачем навпроти послуги "Кредитування" було проставлено "НІ", а в розділі "Послуги банку, що планується використовувати, і відповідальні особи" зазначено - "НЕ планую використовувати".

Проте в подальшому, 21.01.2021 перший відповідач, як Клієнт, через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписав із використанням електронного цифрового підпису окрему Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" (наділі - Заявка), в якій виявив бажання отримати кредит за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на наступних умовах:

- Мета Кредиту: Поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта;

- Вид Кредиту: Овердрафтовий кредит;

- Мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH;

- Максимальний розмір ліміту: 2 000 000 UAH;

- Розмір відсоткової ставки: 16,5 % річних;

- Пільговий період 30/270 днів - без обнулення, відповідно до п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.3.;

- Термін користування Кредитом: 12 місяців.

Відповідно до п.17 Тарифів, наведених у Заявці, комісія за користування кредитним лімітом визначена в розмірі 0,5% (сплата щомісячно 1-го числа) від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня у будь-який з днів за попередній місяць.

Підписанням цієї Заявки Клієнт на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до розділу "1.1. Загальні положення" та підрозділу "3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), цією Заявкою становлять кредитний договір між Банком та Клієнтом, примірник якого Клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Підписанням цієї Заявки Клієнт висловив свою пряму і безумовну згоду на встановлення Банком будь-якого розміру Кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок". Розмір Ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку.

Клієнт у Заявці підтвердив ознайомлення із розділом "1.1. Загальні положення", а також підрозділом "3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви.

Суд зауважує, що відповідна редакція вищевказаних пунктів Умов та Правил в повному обсязі також була викладена безпосередньо в самому тексті Заявки.

Крім того, у тексті Заявки було викладено і повний обсяг Тарифів, на які містилися посилання в підрозділі "3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг.

Так, згідно з пунктом 3.2.1.1.1. Умов Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (далі - Ліміт) на поточний рахунок Клієнта (далі - Кредит) на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови або Договір) в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення Кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим Договором терміни. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги.

Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється Дебетове сальдо (пункт 3.2.1.1.3. Умов).

Ліміт встановлюється Банком на кожний операційний день (пункт 3.2.1.1.5. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8. Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту приєднання Клієнта до Договору. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених цим Договором, за відсутності заперечень Клієнта, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк у порядку, передбаченому п. 3.2.1.6.1 цього Договору.

Згідно з пунктом 3.2.1.2.2.2. Умов Клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за весь час фактичного користування Кредитом, комісії та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Тарифами Банку.

За користування Кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнт сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по Кредиту та сплачуються Клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо. Сплата нарахованих процентів відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини кредитного ліміту (пункт 3.2.1.4.2. Умов).

Погашення заборгованості по Кредиту, сплата комісії та процентів за користування Кредитом здійснюється в гривні на поточний рахунок клієнта на якому встановлено кредитний ліміт відповідно до цих Умов (пункт 3.2.1.4.7. Умов).

26 січня 2021 року на виконання умов Кредитного договору від 21.01.2021, першому відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 95000,00 грн., що підтверджується доданою до позову Довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів.

З наявних у справі виписок по рахунках та розрахунку заборгованості вбачається, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором та надав першому відповідачу кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 . Натомість, перший відповідач належним чином не виконував умови Кредитного договору від 21.01.2021, не здійснював погашення заборгованості за використаний кредитний ліміт, у зв`язку з чим станом на 26.03.2025 мав заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 123076,60 грн., з яких:

- 90390,24 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 24780,47 грн - заборгованість за процентами;

- 7905,89 грн. - заборгованість з комісії.

Крім того, 25.01.2021 між ОСОБА_1 , як Поручителем, та АТ КБ "Приватбанк", як Кредитором, було укладено договір поруки №P205320316 (надалі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ТОВ БС ТРАНС, код в (далі - Боржник), зобов`язань за договорами приєднання, у тому числі до роздiлу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2 "Угоди 1" - 16,5% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою;

- За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.5 "Угоди 1" - 33% річних для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою;

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.4.13 "Угоди 1" в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання Ліміту відповідно до 3.2.1.4.1 "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць".

г) кредиту в розмірі 95000,00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди1" зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою1" (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за "Угодою 1") в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з Поручителем не потрібні (п.1.1.1 Договору поруки).

Згідно з пунктом 1.5 Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1 і/або Угодою 2, Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Враховуючи невиконання першим відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором №б/н від 21.01.2021, та з урахуванням вищевказаних умов Договору поруки, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просити стягнути з відповідачів солідарно 90390,24 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 24780,47грн. заборгованості за процентами, 7905,89грн. заборгованості з комісії.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що між позивачем та першим відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 21.01.2021 шляхом підписання першим відповідачем через систему інтернет-клієнт-банкінгу Заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі". У даній заявці погоджено всі істотні умови кредитного договору (зокрема, кредитний ліміт, строк повернення кредиту, розмір відсоткової ставки тощо). Перший відповідач у Заявці також підтвердив ознайомлення із розділом "1.1. Загальні положення", а також підрозділом "3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви.

Як зазначалося вище, відповідна редакція вищевказаних пунктів Умов та Правил в повному обсязі також була викладена в самому тексті Заявки. Крім того, у тексті Заявки було викладено і повний обсяг Тарифів, на які містилися посилання в підрозділі "3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг.

З матеріалів справи вбачається, що перший відповідач згідно умов Кредитного договору від 21.01.2021 користувався кредитними коштами, проте у встановлені Договором строки отриманий кредит у повному обсязі не повернув. Нараховані згідно умов Договору суми відсотків та щомісячної комісії також не сплачені.

Заборгованість першого відповідача згідно умов Кредитного договору від 21.01.2021 станом на 26.03.2025 становить 123076,60грн., з яких: 90390,24 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 24780,47грн. заборгованості за процентами, 7905,89грн. заборгованості з комісії.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачами не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази своєчасного та повного повернення вищевказаних сум кредиту, відсотків та комісії за Договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги до першого відповідача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається зі змісту Договору поруки №P205320316 від 25.01.2021 другий відповідач поручилася за належне виконання першим відповідачем зобов`язань за договорами приєднання, у тому числі до роздiлу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, далі Угода 1.

Саме до таких договорів відноситься і Кредитний договір від 21.01.2021.

Отже, другий відповідач несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору від 21.01.2021 разом з першим відповідачем.

Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 90390,24 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 24780,47грн. заборгованості за процентами, 7905,89грн. заборгованості з комісії.

Заперечення другого відповідача проти позову спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

ОСОБА_1 , як директор ТОВ "БС Транс", була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, станом на момент укладення Кредитного договору №б/н від 21.01.2021. Про це прямо зазначено в підписаній нею Заявці на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021.

Крім того, розділ "1.1. Загальні положення" та підрозділу "3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг, а також відповідні Тарифи були викладені безпосередньо у тексті самої Заявки від 21.01.2021.

Посилання на відповідні пункти Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" містилися і в Договорі поруки №P205320316 від 25.01.2021.

Отже вищевказані Умови та Правила, які стосувалися спірних правовідносин станом на момент укладення Кредитного договору від 21.01.2021 та Договору поруки №P205320316 від 25.01.2021, мають бути відомими другому відповідачу.

Відповідно, якщо ОСОБА_1 вважає, що позивачем у своєму позові наведено іншу редакцію Умов та Правил надання банківських послуг, ніж та, що погоджувалася сторонами на момент виникнення спірних правовідносин, другий відповідач жодним чином не позбавлена можливості вказати в чому саме полягає така розбіжність (у визначенні відсоткових ставок, строків повернення кредиту тощо).

Проте другий відповідач фактично обмежилася виключно висловленням припущення щодо можливого неспівпадіння наведених позивачем у позові Умов та Правил надання банківських послуг з тими умовами, що погоджувалися сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд вважає доводи другого відповідача в цій частині недоведеними.

Щодо посилань другого відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, суд зауважує, що після ухвалення вказаної постанови Законом України №132-IX від 20.09.2019 до ГПК України було включено норму щодо вірогідності доказів.

Так, згідно зі статтею 79 ГПК України (в редакції Закону № 132-IX від 20.09.2019) наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

У даному випадку надані позивачем докази, якими він підтверджує обсяг зобов`язань відповідачів з посиланням на Умови та Правила надання банківських послуг саме в тій редакції, яка зафіксована безпосередньо у Заявці на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021 та Договорі поруки №P205320316 від 25.01.2021, суд вважає більш вірогідними, ніж заперечення другого відповідача, які жодними доказами окрім його власних припущень не обґрунтовані.

Щодо посилань другого відповідача на те, що Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021 не є самостійним та окремим договором, а є складовою договору пакету послуг, фактично, додатком яким конкретизуються умови, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, оскільки позивач та перший відповідач дійшли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору в розумінні статті 1054 ЦК України лише після підписання Заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021, яка, власне, і містила умови щодо: мети кредиту, виду кредиту, розміру ліміту, розміру відсоткової ставки, терміну користування кредитом тощо, кредитний договір може вважатися укладеним саме з 21.01.2021.

За таких обставин, посилання другого відповідача на висновки судів у справі №910/16322/21, не можуть братися до уваги, оскільки вони не стосуються спірних правовідносин у справі №922/1204/25, які виникли саме на підставі Кредитного договору від 21.01.2021. Жодна оцінка Заявці на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021 в контексті її відповідності вимогам чинного законодавства щодо кредитних договорів, судами у справі №910/16322/21 не надавалася.

Твердження другого відповідача про те, що не існує договору поруки який би забезпечував виконання зобов`язання за заявкою від 21.01.2021 суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно з Договором поруки №P205320316 від 25.01.2021 другий відповідач поручилася за належне виконання першим відповідачем зобов`язань саме за договорами приєднання, у тому числі до роздiлу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, далі Угода 1.

Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" та "Гарантовані платежі" від 21.01.2021 є саме таким договором приєднання, а тому позивачем було правомірно заявлено вимогу до другого відповідача, як до солідарного боржника .

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що другим відповідачем не було належним чином спростовано правомірність вимог позивача, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО ТОРГ" (61054, м.Харків, вул.Павлова Академіка, буд.120, код 42712461) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (а 01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 90390,24 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 24780,47грн. заборгованості за процентами; 7905,89грн. заборгованості з комісії, 2422,40грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "11" червня 2025 р.

Суддя М.В. Калантай