ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
03.06.2025 Справа № 905/572/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали скарг ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця по зведеному виконавчому провадженні №76146013 у справі
за позовомАкціонерного товариства «Райффайзен Банк»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фідлайф»
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідлайф»
3) Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВ-Агро»
про стягнення 51 333 214,46 грн
Суддя Хабарова М.В.
Секретар судового засідання Сухіна В.А.
за участю представників: (в режимі відеоконференції)
від позивача:Хуторянець О.В.
від відповідачів 1-4:не з`явились
від відповідача-5Тесленко М.С.
приватний виконавець:Кудряшов Д.В.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.09.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фідлайф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідлайф», Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВ-Агро», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 40912444,93 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 10420769,53 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фідлайф» на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 123199,72 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідлайф» на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 123199,72 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВ-Агро» на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 123199,72 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 123199,71 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 123199,71 грн.

06.11.2024 на виконання вказаного рішення Господарський суд Донецької області видав відповідні накази.

11.11.2024 через систему «Електронний суд» до суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» надійшла заява про виправлення помилки у наказах суду від 06.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.11.2024 заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про виправлення помилки у наказах суду призначено до розгляду на 27.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про виправлення помилки у наказах суду задоволено. Виправлено помилки, допущені при оформленні наказів Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 у справі №905/572/24 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, вказавши у тексті наказів вірні найменування, місце знаходження та ідентифікаційний код стягувача - «Акціонерне товариства «Райффайзен Банк» (01011, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 4А, ідентифікаційний код 14305909).

07.04.2025 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшли дві скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця по виконавчому провадженню № 77589518 (вх.01-41/3283/25 від 07.04.2025), в яких скаржник просить суд:

- поновити строк на оскарження і прийняти дану скаргу до розгляду;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 21.02.2025 про відкриття виконавчого провадження №77589518.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.04.2025 повернуто ОСОБА_1 без розгляду скарги на дії приватного виконавця по виконавчому провадженню № 77589518.

18.04.2025 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла скарга на дії (бездіяльність) приватного виконавця по виконавчому провадженню № 77589518 (вх.01-41/3768/25 від 18.04.2025), в яких скаржник просить суд:

- поновити строк на оскарження і прийняти дану скаргу до розгляду;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 21.03.2025 про відкриття виконавчого провадження №77589518.

18.04.2025 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла скарга на дії (бездіяльність) приватного виконавця по виконавчому провадженню № 77589222 (вх.01-41/3766/25 від 18.04.2025), в яких скаржник просить суд:

- поновити строк на оскарження і прийняти дану скаргу до розгляду;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 21.03.2025 про відкриття виконавчого провадження №77589222.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.04.2025 задоволено клопотання заявника (боржника) про поновлення строку на оскарження дій (бездіяльності) приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича у виконавчих провадженнях №77589222 та №77589518; поновлено строк на оскарження дій (бездіяльності) приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича у виконавчих провадженнях №77589222 та №77589518; призначено скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця у виконавчих провадженнях №77589222 та №77589518 до спільного розгляду в судовому засіданні на 30.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.04.2025 у задоволенні скарг ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича у виконавчих провадженнях №77589222 та №77589518 відмовлено.

12.05.2025 через систему «Електронний суд» до суду від Кучерова Валентина Олександровича надійшла скарга на дії (бездіяльність) приватного виконавця (вх№01-41/4750/25 від 12.05.2025). Скаржник посилається на порушення приватним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 01.05.2025, у зв`язку з чим просить визнати постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.05.2025 призначено скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №76146013 до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2025 о 17:00; встановлено стягувачу, боржникам та приватному виконавцю Кудряшову Дмитру Вячеславовичу строк для надання відзиву на скаргу до 30.05.2025; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича ідентифікатор для повного доступу до інформації про зведене виконавче провадження №76146013.

19.05.2025 через систему «Електронний суд» до суду від приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича надійшла заява на виконання ухвали суду від 15.05.2025.

22.05.2025 через систему «Електронний суд» від стягувача (позивача) надійшов відзив на скаргу боржника.

30.05.2025 через систему «Електронний суд» від приватного виконавця надійшли заперечення на скаргу на дії (бездіяльність) приватного виконавця.

В судове засідання 03.06.2025 з`явились представники позивача, відповідача-5 та приватний виконавець.

Представники відповідачів 1-4 в судове засідання 03.06.2025 не з`явились, про судове засідання з розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Представник відповідача-5 підтримав подану скаргу на дії( бездіяльність) приватного виконавця та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача та приватний виконавець проти задоволення скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця заперечили.

Розглянувши скаргу на дії (бездіяльність) приватного виконавця суд зазначає наступне.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів 01.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженню №76146013.

Відповідач-5 - ОСОБА_1 - звернувся до суду із скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця з вимогою про визнання постанови від 01.05.2025 про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах зведеного виконавчого провадження №76146013 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції та порядку ведення АСВП. Заявник в обґрунтування скарги зазначає, що опис та арешт майна здійснено виконавцем без входу до приміщення. Боржник повідомив приватного виконавця, що бажає прийняти участь у всіх виконавчих діях, але не може цього зробити внаслідок перебування за кордоном. Крім того, заявник та його представник неодноразово повідомляли приватного виконавця про зміну місцезнаходження відповідача-5, але виконавець не спрямував на зазначену адресу жодних документів. Крім того, скаржник посилається на те, що описане та арештоване майно є єдиним житлом боржника та перебуває в іпотеці. Заявник зазначає, що перевірка майнового стану боржника за місцем проживання не здійснювалася. Без належної перевірки належності будинку рухомого майна за місцем проживання, без доступу до будинку для його огляду, без попередження боржника про дату та час призначеного опису та арешту, оскаржувана постанова, на думку скаржника, є передчасною та незаконною.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст. 18, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20.07.2004 Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі «Ліпісвіцька проти України» однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесене, «законне сподівання» на те, що заборгованість буде їй сплачено, та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України»).

Системний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальним по відношенню до інших законодавчих актів при вирішення питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 3 Закон України «Про виконавче провадження» визначено перелік виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, зокрема, судовий наказ.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, судове рішення у справі №905/572/24, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Враховуючи зміст наведених норм, розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

Вимоги до виконавчого документа передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Відповідно до реєстраційних даних, які містяться в матеріалах справи, відповідач-5 (скаржник) зареєстрований за адресою: 61026, м. Харків, вул. Волошкова, буд.12.

Відповідно і у виконавчому документі судом зазначена адреса відповідача-5 61026, м.Харків, вул. Волошкова, буд.12.

Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень за виконавчими провадженнями, за якими виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання у паперовій формі, документи виконавчого провадження, які відповідно до Закону надсилаються з оригіналом виконавчого документа, надсилаються відповідному адресату в порядку, встановленому частиною першою статті 28 Закону.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Скаржник зазначає, що повідомляв виконавця про зміну адреси місцезнаходження. На підтвердження вказаного, до скарги долучає заяву приватному виконавцю, в якій зазначено що починаючи з 2022 року і по теперішній час місцем мого проживання (фактичного перебування) є наступна адреса: 150 00, Praha, Brozikovа 211/8.

До матеріалів справи заявник долучає лист від 25.03.2025, якому вже була надана оцінка судом при розгляді скарг на дії (бездіяльність) приватного виконавця по виконавчих провадженнях №77589518 та №77589222 у справі №905/572/24.

Судом було встановлено, що лист не містить доказів підписання заявником за допомогою електронного цифрового підпису, до заяви не надано протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, а також заявником не надано доказів направлення на офіційну електронну пошту приватного виконавця вказаної заяви підписаної електронним цифровим підписом про місце перебування боржника.

У зв`язку з чим, посилання скаржника на те, що він повідомляв приватного виконавця про зміну свого місцезнаходження судом відхиляється.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з частиною п`ятою статті 48 цього ж Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Судом, відповідно до відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що приватний виконавець вчиняв дії на встановлення майнового стану боржника.

Пенсійним фондом України на запит приватного виконавця №258543219 від 21.03.2025 надано відомості відповідно до яких, розмір заробітної плати/дохід застрахованої особи відсутній.

Державною фіскальною службою України на запит приватного виконавця №258543233 від 21.03.2025 надано відповідь відповідно до якого боржник за податковим номером на обліку в органах ДФС не перебуває.

Міністерством внутрішніх справ України надано відповідь на запит приватного виконавця №258543231 від 21.03.2025 відповідно до якої у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Державною податковою службою України надано відповідь на запит приватного виконавця №258543232 від 21.03.2025 відповідно до якої інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи в Державному реєстрі відсутня.

Приватний виконавець надсилав до виконання постанову про арешт коштів боржника від 21.03.2025 на адресу низки банків.

З наявної в АСДС інформації суд встановив, що банки надали відповіді, в яких повідомляють про неможливість виконання постанови у зв`язку з відсутню відкритих рахунків на ім`я боржника. Зокрема, такі відповіді отримані від АТ «Східно-український банк «Гарант», АТ «Кредіт Агріколь Банк», АТ «Європейський промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», АТ «Банк інвестицій та заощаджень», АТ «Полтава-банк» та ін.

Акціонерним банком «Радабанк» надано відповідь, відповідно до якої повідомлено, що залишок коштів на рахунку станом на 31.03.2025 складає 0,00 грн, рух коштів у період з 31.12.2024 по 31.03.2025 не відбувався, договори на зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфу, що охороняється банком або інших видів зберігання майна між Кучеровим Валентином Олександровичем та АТ «АБ «Радабанк» станом на 31.03.2025 не укладалися.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику (ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

У зв`язку з вищевикладеним, суд відхиляє доводи скаржника, що приватним виконавцем не вчинялися дії щодо встановлення майнового стану боржника та черговості накладення арешту на майно.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право, зокрема, з метою реального забезпечення виконання судового рішення накладати арешт на майно божника.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За змістом частин першої-третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною п`ятою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Щодо посилання представника відповідача-5 на те, що опис та арешт майна був проведений за відсутності боржника та про непопередження боржника про дату та час проведення опису суд зазначає наступне.

24.04.2025 приватним виконавцем була надіслана вимога на електронні пошти боржника та представника боржника про забезпечення доступу 01.05.2025 о 10:00 до внутрішніх приміщень житлового будинку та прибудинкової території за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул Волошкова, буд.12.

Відповідно до абз. 3 п. 4 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Представником відповідача-5 30.04.2025 було надано відповідь на вимогу, чим підтверджено обізнаність про дату та час проведення оскаржуваних дій, в якій зазначається також, що адресою боржника є 15000 Praha, Brozikova 211/9, і просить документи виконавчого провадження направляти за вказаною адресою, а також не проводити виконавчі дії, зокрема опис майна боржника без особистої участі боржника та належного його повідомлення відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та не звертати стягнення на єдине придатне для житла майно боржника, яке також перебуває в іпотеці.

Судом враховано, що факт місцезнаходження боржника поза межами території України, як підстава для відкладення виконавчих дій належним чином не підтверджений, доказів перебування за кордоном у період відкриття виконавчих провадження та на час здійснення спірних виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем суду не надано.

Зі скарг боржника на дії приватного виконавця та відповіді, наданої приватному виконавцю щодо непроведення виконавчих дій без особистої участі боржника, не вбачається будь-яких доказів, які свідчать про дійсне перебування боржника поза межами території України.

Обов`язки боржника у виконавчому провадженні передбачені ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржник зобов`язується утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Суд зазначає на те, що законодавство не містить вимоги щодо забезпечення виконавцем обов`язкової участі боржника чи його представника при проведенні опису і арешту майна. Боржник має право у відповідності до статті 19 бути обізнаним про дату та час проведення опису та арешту майна, та відповідно бути присутнім під час проведення опису та арешту майна.

Суд дійшов висновку, що боржнику та його представнику відомо про відкриті виконавчі провадження стосовно нього, виконання примусових дій, про дату і час проведення опису майна також були обізнані (про що свідчить відповідь на вимогу приватного виконавця).

Приватний виконавець здійснив опис та арешт майна за відсутності боржника з метою реального виконання рішення та недопущення затягування проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч. 2 ст. 22 вказаного Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього,під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Приватним виконавцем було складено акт відповідно до якого встановлено, що приватному виконавцю доступ до внутрішніх приміщень житлового будинку не надано. Боржник та представник боржника були повідомлені про дату та час проведення виконавчих дій. Дружина боржника ОСОБА_3 , яка мешкає в будинку також доступ надати відмовилася. В постанові вказано, що опис та арешт предмета іпотеки був проведений при зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням боржником доступу до предмета іпотеки. Відповідальним зберігачем визначено ОСОБА_1 .

В даному випадку, оскільки не відбувалося входження до житла, наявність понятих не є обов`язковою умовою, однак опис та арешт майна проводився за участі двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Понятим роз`яснено їхні права і обов`язки у виконавчому провадженні. Постанова та акт приватного виконавця від 01.05.2025 підписані приватним виконавцем та понятими без зауважень.

Оскільки, приватний виконавець здійснив опис та арешт майна без входження в квартиру не із власного недбальства, а в результаті такої поведінки боржника, яка вказує на затягування виконавчих дій та ухилення від виконання рішення суду, внаслідок чого опис будинку був проведений без огляду об`єкта. Боржник був обізнаний зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від нього добросовісної процесуальної поведінки, як то цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження та сприяти виконанню рішення.

Заявник також посилається на те, що опис та арешт проведено стосовно майна, що перебуває в іпотеці та єдиним житлом боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

З огляду на розмір заборгованості відповідно до наказу про примусове виконання рішення у справі №905/572/24, обмеження щодо неможливості накладення арешту на єдине житло боржника не розповсюджується.

Враховуючи вищезазначене, скаржником не доведено неправомірності дій приватного виконавця під час прийняття постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За таких обставин, підстави для визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця від 01.05.2025 про опис та арешт майна у зведеному виконавчому провадженні №76146013 відсутні.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладені обставини та системний аналіз матеріалів виконавчого провадження, надавши правову оцінку наведеним нормам законодавства, заслухавши доводи представників учасників справи, суд дійшов висновку, що постанова від 01.05.2025 про опис та арешт майна є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства, а скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця у вказаному виконавчому провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 339-339-1, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича у зведеному виконавчому провадженні №76146013 відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова