ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1203/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Катречко Д.С.

розглянувши матеріали справи та заяви позивача (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат

за позовом Фермерського господарства "Едельвейс Україна", 08321, Київська обл., Бориспільський р-н, село Чубинське, вул. Яблунева, будинок 6
до Приватного підприємства "Компанія "Вікс Оіл", 61054, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, оф. 716
про стягнення 458 500,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Турка - Романюк А.С. (в режимі відеоконференції);

відповідача: Феленко С.О. (в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Едельвейс Україна" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Приватного підприємства "Компанія "Вікс Оіл" про стягнення грошових коштів у розмірі 458 500,00 грн. Також, до стягнення заявлені судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 року позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Компанія "Вікс Оіл" на користь Фермерського господарства "Едельвейс Україна" грошові кошти у розмірі 458 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 6 877,50 грн.

26.05.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 12637/25) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій останній, просить суд, ухвалити додаткове судове рішення у справі № 922/1203/25, яким стягнути з Приватного підприємства "Компанія "Вікс Оіл" на користь Фермерського господарства "Едельвейс Україна" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2025 року заяву (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) Фермерського господарства "Едельвейс Україна" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат прийнято до розгляду. Продовжено розгляд заяви (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) Фермерського господарства "Едельвейс Україна" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод продовжити строк розгляду, та здійснити її розгляд в продовж розумного строку. Розгляд заяви (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) Фермерського господарства "Едельвейс Україна" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат призначено на "11" червня 2025 р. о(б) 12:30 год. Запропоновано сторонам у справі надати письмові пояснення та заперечення щодо заяви (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) Фермерського господарства "Едельвейс Україна" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у строк по 10.06.2025 року включно (із описом вкладеного у цінний лист, або використання електронних кабінетів у ЄСІТС щодо направлення пояснень або заперечень на адресу інших учасників справи). Явку учасників справи у судове засідання визнати не обов`язковою.

03.06.2025 року від Фермерського господарства «Едельвейс Україна» через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 13169/25 від 03.06.2025 року) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій останній, просить суд, надати можливість представнику позивача, адвокату Турка-Романюк Аліні Сергіївні приймати участь у судовому засіданні, призначеному на 11.06.2025 року о(б) 12:30 год., у справі №922/1203/25 в Господарському суді Харківської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

05.06.2025 року від Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл» через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 13410/25 від 05.06.2025 року) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій останній, просить суд, судове засідання у справі №922/1203/25, призначене на 11.06.2025 року об 12.30 год., а також інші судові засідання в рамках вказаної справи, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою офіційної сертифікованої підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https://vkz.court.gov.ua/).

Ухвалою суду від 10.06.2025 року заяву (вх. № 13169/25 від 03.06.2025 року) Фермерського господарства «Едельвейс Україна» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Заяву (вх. № 13410/25 від 05.06.2025 року) Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено частково. Постановлено провести судове засідання з розгляду заяви (вх. № 12637) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат призначене на "11" червня 2025 р. о(б) 12:30 год. за наявності технічної можливості, в режимі відеоконференції шляхом використання Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (vkz.court.gov.ua).

10.06.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 13792/25) про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката та заперечення щодо розміру цих витрат, у якій останній, просить суд, долучити до матеріалів справи дане клопотання із запереченнями щодо розміру витрат та врахувати їх при прийнятті додаткового рішення. Зменшити розмір витрат Фермерського господарства «ЕДЕЛЬВЕЙС УКРАЇНА» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 5 000,00 грн.

Присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції уповноважений представник заявника (позивача) підтримав наданому до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, та просив суд її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції уповноважений представник відповідача проти задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення заперечував, з підстав викладених у наданій до суду заяві про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката та заперечення щодо розміру цих витрат.

У судовому засіданні 11.06.2025 року було оголошено рішення скорочене додаткове (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши заяву позивача (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

В обґрунтування наданої до суду заяви, позивач зазначає, що 21.05.2025 року Господарським судом Харківської області було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі № 922/1203/25, яким позовні вимоги Фермерського господарства «Едельвейс Україна» до Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл» про стягнення грошових коштів у розмірі 458 500,00 грн., задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 458 500,00 грн. Проте, рішенням у справі не вирішено питання судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку із чим, позивач, користуючись наданим правом, подає заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, яка стосується відшкодування витрат Позивача на професійну правничу допомогу

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог частин 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Разом із тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у позовній заяві зазначено, що сума судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи у суді першої інстанції, складається із судового збору в розмірі 6 877,50 грн. та витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 30 000,00 грн. без ПДВ.

У судовому засіданні 21.05.2025 року представник позивача щодо витрат на правничу допомогу зазначив, що відповідні докази будуть подані до суду протягом 5 днів.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд має оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання вищевказаних вимог 26.05.2025 року через канцелярію суду дуло подано заяву (вх. № 12637/25) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить суд, ухвалити додаткове судове рішення у справі № 922/1203/25, яким стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл» на користь Фермерського господарства «Едельвейс Україна» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

До заяви, позивачем було додано акт № 1 від 22.05.2025 року надання правової допомоги до договору № 157/24 про надання правової допомоги від 16.12.2024 року на загальну суму 30 000,00 грн.

Крім того, позивачем разом із позовною заявою, було надано до суду копії:

- ордеру серія АІ № 1836176 від 03.04.2025 року на адвоката Турка-Романюк А.С.;

- копію договору № 157/24 від 16.12.2024 року про надання правової допомоги укладеного між Адвокатським об`єднанням «Український дім права» та Фермерським господарством «Едельвейс України»;

- копію додатку № 1 до договору, а саме угода № 1 про встановлення гонорару від 16.12.2024 року;

- копію додаткової угоди до угоди № 1 від 17.02.2025 року про встановлення гонорару до договору про надання правової допомоги № 157/24 від 16.12.2024 року;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6703/10 від 19.02.2024 року на адвоката Турка-Романюк А.С.;

- копію платіжної інструкції № @2PL664975 від 04.02.205 року на суму 20 000,00 грн.;

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображення в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Судом, здійснено перевірку розрахунків позивача зазначених у акті № 1 від 22.05.2025 року надання правової допомоги до договору № 157/24 про надання правової допомоги від 16.12.2024 року та встановлено, що як вбачається із наданих документів, адвокатом були надані наступні послуги, а саме: надання загальної юридичної консультації, визначення переліку документів, які необхідні для надання правової допомоги, складання вимоги про повернення коштів, складання тексту позовної заяви про стягнення попередньої оплати. Формування пакету документів та подання позовної заяви до суду, складання та подання до суду відповіді на відзив, складання та відправка відповідачу вимоги про поставку товару, участь у судових засіданнях, що відбулися 14.05.2025 року о 12:00 год. та 21.05.2025 року о(б) 11:00 год., складання тексту заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, формування пакетів документів, подання до суду.

Загальний розмір витрат на виконання доручення клієнта під час правової допомоги, яке передбачено пунктом 1 цього акту становить 30 000,00 грн. без ПДВ.

Крім того, як вбачається із пункту 3.1. договору, сторони погодили, що винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання Правової допомоги за цим договором, а також порядок здійснення розрахунків визначається сторонами в угоді про встановлення гонорару (додаток 1 до цього договору) та сплачується клієнтом в національній валюті України.

Згідно пункту 3.3. договору, після надання правової допомоги за цим договором, Адвокатське об`єднання направляє клієнту акт протягом 5 робочих днів.

Відповідно до додатку № 1 до договору, сторони підписали угоду № 1 від 16.12.2024 року про встановлення гонорару.

Пунктом 1 угоди визначено, що на виконання пункту 3.1. договору, сторони узгодили наступний перелік послуг та розмір гонорару за договором за надання правової допомоги клієнту, а саме:

- претензійно - позовна діяльність повернення грошових коштів, сплачених клієнтом на користь Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл», надання загальної юридичної консультації, визначення переліку документів, які необхідні для надання правової допомоги, складання вимог (претензій), тексту позовної заяви, її подання до суду, участь у судових засіданнях та підготовка інших процесуальних документів під час розгляду справи у суді. Сума 20 000,00 грн.

Пунктом 2.1. угоди, сторони визначили, що клієнт здійснює оплату на користь Адвокатське об`єднання у розмірі 20 000,00 грн. у строк до 31.05.2025 року.

17.02.2025 року між сторонами було укладено додаткову угоду до уроди № 1 про встановлення гонорару до договору № 157/24 про надання правової допомоги від 16.12.2024 року.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони погодили, пункт 1.1. угоди викласти у новій редакції:

«На виконання пункту 3.1. договору, сторони узгодили наступний перелік послуг та розмір гонорару за договором за надання правової допомоги клієнту, а саме:

- претензійно - позовна діяльність повернення грошових коштів, сплачених клієнтом на користь Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл», надання загальної юридичної консультації, визначення переліку документів, які необхідні для надання правової допомоги, складання вимог (претензій), тексту позовної заяви, її подання до суду, участь у судових засіданнях та підготовка інших процесуальних документів під час розгляду справи у суді першої інстанції. Сума 30 000,00 грн.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони погодили, пункт 2 угоди викласти у новій редакції:

«Сторони визначили наступний порядок розрахунків;

2.1. Клієнт здійснює оплату частини гонорару на користь Адвокатського об`єднання у розмірі 20 000,00 грн. у строк до 31.05.2025 року.

2.2. сторони погодили, що інша частина гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн. сплачується клієнтом протягом 60 робочих днів з дня підписання акту. Акт у розі представництва інтересів клієнта у суді, підписується на наступний день, після прийняття рішення судом першої інстанції».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Крім того, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/18402/19 у постанові від 28.12.2020 року, зазначив, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

Крім того, заперечуючи проти наданої до суду заяви позивача (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, відповідач у наданому до суду клопотанні (вх. 13792 від 10.06.2025 року) про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката та заперечення щодо розміру цих витрат, зокрема зазначив, що в, та зазначає, що дана справа є справою незначної складності, оскільки ціна позову (458 500,00 грн.) не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; даний спір для кваліфікованого юриста є типовим спором незначної складності. У спорах такого характеру судова практика є сталою; в рамках справи №922/1203/25 було проведено всього два судові засідання і ті по 10-15 хвилин, а сам розгляд справи проводився в спрощеному порядку; спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають; підготовка та складання позовної заяви не потребувало значного часу, в тому числі і додаткового аналізу документації клієнта. При цьому, надання загальної юридичної консультації та визначення переліку документів безпосередньо входить в розумовий процес складання позову і окреме їх виділення є необґрунтованим, складення вимоги про повернення котів не було здійснено в рамках представництва інтересів юридичної особи у суді під час здійснення господарського судочинства. Більше того, вказаний документ було надано позивачем і в рамках іншої справи №922/348/25, де позивачем теж заявлялись ці вимоги. У зв`язку із цим, окреме її виділення також є необґрунтованим; складення та відправка відповідачу вимоги про поставку товару теж не може бути віднесено до надання послуг з представництва інтересів позивача в суді згідно з пунктом 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Також це не передбачено і додатковою угодою №1 від 17.02.2025 року; стосовно підготовки та складення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, то така заява фактично стосується питань відшкодування витрат на правничу допомогу, не вплинула на результат розгляду справи та на рішення суду, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, на думку відповідача, розмір витрат на правничу допомогу у даній справі позивачем є значно завищеним, тому, заявлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не є співмірним із складністю справи, а розмір таких витрат є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову. У зв`язку із чим, просить суд, зменшити розмір витрат Фермерського господарства «ЕДЕЛЬВЕЙС УКРАЇНА» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 5 000,00 грн.

Суд дослідивши матеріали справи, та розглянувши клопотання відповідача (вх. 13792 від 10.06.2025 року) про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката та заперечення щодо розміру цих витрат,, зазначає наступне.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Тому, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного Господарського суду Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 року у справі № 921/2/18, 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 року у справі № 902/519/18, додаткова постанова Касаційного Господарського суду Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 року у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19, постанова Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18) вбачається, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображенні в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 3.1. договору № 157/24 про надання правової допомоги від 16.12.2024 року, сторони погодили, що винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання Правової допомоги за цим договором, а також порядок здійснення розрахунків визначається сторонами в угоді про встановлення гонорару (додаток 1 до цього договору) та сплачується клієнтом в національній валюті України.

Згідно пункту 3.3. договору, після надання правової допомоги за цим договором, Адвокатське об`єднання направляє клієнту акт протягом 5 робочих днів.

Відповідно до додатку № 1 до договору, сторони підписали угоду № 1 від 16.12.2024 року про встановлення гонорару.

Пунктом 1 угоди визначено, що на виконання пункту 3.1. договору, сторони узгодили наступний перелік послуг та розмір гонорару за договором за надання правової допомоги клієнту, а саме:

- претензійно - позовна діяльність повернення грошових коштів, сплачених клієнтом на користь Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл», надання загальної юридичної консультації, визначення переліку документів, які необхідні для надання правової допомоги, складання вимог (претензій), тексту позовної заяви, її подання до суду, участь у судових засіданнях та підготовка інших процесуальних документів під час розгляду справи у суді. Сума 20 000,00 грн.

Пунктом 2.1. угоди, сторони визначили, що клієнт здійснює оплату на користь Адвокатське об`єднання у розмірі 20 000,00 грн. у строк до 31.05.2025 року.

17.02.2025 року між сторонами було укладено додаткову угоду до уроди № 1 про встановлення гонорару до договору № 157/24 про надання правової допомоги від 16.12.2024 року.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони погодили, пункт 1.1. угоди викласти у новій редакції:

«На виконання пункту 3.1. договору, сторони узгодили наступний перелік послуг та розмір гонорару за договором за надання правової допомоги клієнту, а саме:

- претензійно - позовна діяльність повернення грошових коштів, сплачених клієнтом на користь Приватного підприємства «Компанія «Вікс Оіл», надання загальної юридичної консультації, визначення переліку документів, які необхідні для надання правової допомоги, складання вимог (претензій), тексту позовної заяви, її подання до суду, участь у судових засіданнях та підготовка інших процесуальних документів під час розгляду справи у суді першої інстанції. Сума 30 000,00 грн.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони погодили, пункт 2 угоди викласти у новій редакції:

«Сторони визначили наступний порядок розрахунків;

2.1. Клієнт здійснює оплату частини гонорару на користь Адвокатського об`єднання у розмірі 20 000,00 грн. у строк до 31.05.2025 року.

2.2. сторони погодили, що інша частина гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн. сплачується клієнтом протягом 60 робочих днів з дня підписання акту. Акт у розі представництва інтересів клієнта у суді, підписується на наступний день, після прийняття рішення судом першої інстанції».

Як вбачається із акту № 1 від 22.05.2025 року надання правової допомоги до договору № 157/24 про надання правової допомоги від 16.12.2024 року адвокатом були надані наступні послуги, а саме: надання загальної юридичної консультації, визначення переліку документів, які необхідні для надання правової допомоги, складання вимоги про повернення коштів, складання тексту позовної заяви про стягнення попередньої оплати. Формування пакету документів та подання позовної заяви до суду, складання та подання до суду відповіді на відзив, складання та відправка відповідачу вимоги про поставку товару, участь у судових засіданнях, що відбулися 14.05.2025 року о 12:00 год. та 21.05.2025 року о(б) 11:00 год., складання тексту заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, формування пакетів документів, подання до суду.

Загальний розмір витрат на виконання доручення клієнта під час правової допомоги, яке передбачено пунктом 1 цього акту становить 30 000,00 грн. без ПДВ.

У постановах від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, що сплачена чи підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається із аналізу судової практики Верховного Суду (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18), якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд також дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18).

Також, як вбачається із аналізу судових рішень Верховного Суду, сторона у справі, крім заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, поданої відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має право подати заперечення щодо розподілу (співмірності) судових витрат (постанова КГС ВС від 03.10.2018 року у справі № 910/23017/17, додаткова постанова КГС ВС від 27.06.2018 року у справі № 911/1803/17).

У постанові від 12.05.2020 року Великою Палатою Верховного Суду у справі №904/4507/18 зазначено, що: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.».

У постанові від 12.01.2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 908/2702/21Зазначив, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126,129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про часткове задоволення клопотання відповідача (вх. 13792 від 10.06.2025 року) про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, та виходячи із загальних засад судочинства - справедливості, добросовісності та розумності, та з метою забезпечення балансу інтересів сторін, враховуючи що справа не є складною, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи позицію позивача та відповідача у справі, суд, зменшує розмір витрат позивача на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, до 15 000, 00 грн.

При цьому, суд враховує, що таке зменшення узгоджується із вимогами Господарського процесуального кодексу України та не суперечить принципу розподілу таких витрат.

У зв`язку із чим, заява (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволення, а саме у розмірі 15 000, 00 грн.

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача (вх. 13792 від 10.06.2025 року) про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката - задовольнити частково.

Заяву позивача (вх. № 12637/25 від 26.05.2025 року) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Компанія "Вікс Оіл" (61054, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, оф. 716, ) на користь Фермерського господарства "Едельвейс Україна" (08321, Київська обл., Бориспільський р-н, село Чубинське, вул. Яблунева, будинок 6, ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням (додатковим) законної сили.

В частині стягнення 15 000,00 грн. - відмовити.

Рішення (додаткове) господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення (додаткове) господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Фермерське господарство "Едельвейс Україна" (08321, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Чубинське, вул. Яблунева, буд. 6, );

відповідач: Приватне підприємство "Компанія "Вікс Оіл" (61054, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, оф. 716, ).

Повний текст рішення (додаткового) підписано 11 червня 2025 року.

Суддя О.О. Ємельянова