ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. Справа№ 924/1267/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Керницька І.Р.

від відповідача - Демчук В.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна"

на рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2025 р. (повний текст складено 21.02.2025 р.) та на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 25.02.2025 р.

у справі № 924/1267/23 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна"

про стягнення 1341729,32 грн,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" про стягнення 1341729,32 грн, з яких: 997151,65 грн попередньої оплати, 338931,85 грн штрафу, 5645,82 грн 3% річних у зв`язку з невиконанням договору поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р., зокрема, у визначені договором строки у повному обсязі не здійснив поставку товару.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.05.2024 р. провадження в частині стягнення 48300,00 грн основного боргу закрито, в іншій частині позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2024 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" 30000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2024 р. рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.05.2024 р. та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2024 р. у справі № 924/1267/23 скасовано. Справу № 924/1267/23 направлено на розгляд за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.02.2025 р. у справі № 924/1267/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" 948851,65 грн основного боргу, 1229,37 грн 3% річних, 338931,85 грн штрафу. В іншій частині позову відмовлено.

До суду 13.02.2025 р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" надійшла заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 25.02.2025 р. у справі № 924/1267/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" задоволено частково. Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" 28821,35 грн витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення штрафу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні в цій частині, та скасувати оскаржуване додаткове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що договір поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р. не підписувався керівником чи іншою уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна", тому є неукладеним, а наведені в ньому умови такими, що не регулюють відносини між позивачем та відповідачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2025 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" у справі № 924/1267/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 р. апеляційну скаргу у справі № 924/1267/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 924/1268/23 та призначено до розгляду на 29.04.2025 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" про участь у судовому засіданні у справі № 924/1267/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 р. відкладено розгляд справи № 924/1267/23 до 03.06.2025 р.

У судовому засіданні 03.06.2025 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

10.10.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" (далі - покупець) було укладено договір поставки № ПТУ-СТО-20231010 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку, в строки та на умовах цього договору передати, а покупець прийнятий і оплатити товар.

Згідно з п. 1.1.1 договору товар - паливо дизельне ULSD 10 PPM, яке постачальник постачає покупцю на умовах цього договору.

Як передбачено п. 2.2 договору, найменування кількість, номенклатура, ціна строки, умови поставки кожної окремої партії товару узгоджуються сторонами в додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Обов`язок з підготовки відповідного додатку до цього договору лежить на постачальнику, який складає додаток на відвантаження відповідної партії товару на підставі отриманої від покупця заявки на відвантаження. Заявка на відвантаження направляється покупцем засобами електронного зв`язку в порядку, передбаченому п. 9.8 цього договору. Направлення оригіналу заявки на відвантаження здійснюється в порядку, передбаченому п. 9.9 цього договору.

За п. 2.7 договору зобов`язання постачальника з поставки товару в рамках цього договору виникає виключно після підписання сторонами відповідного додатку до договору, в якому сторони фіксують конкретну кількість партії товару. Сторони погодили, що підписання додатків до цього договору буде здійснюватися шляхом обміну документами засобами електронного зв`язку в порядку, передбаченому п. 9.8 цього договору. Обмін оригіналами додатків до цього договору здійснюється в порядку, передбаченому п. 9.9 цього договору.

У відповідності до п. 5.1 договору оплата товару здійснюється в безготівковій формі на поточний рахунок постачальника відповідно до банківських реквізитів, зазначених в цьому договорі або в відповідному додатку до цього договору або в рахунку постачальника на оплату.

Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору винна сторона відшкодовує спричинені таким невиконанням або неналежним виконанням збитки в порядку і в розмірах, передбачених чинним законодавством та цим договором.

Згідно з п. 6.6 договору за прострочення поставки понад 24 (двадцять чотири) години, з вини постачальника, на вимогу покупця, постачальник сплачує покупцю одноразовий штраф у розмірі 15% від вартості партії товару. Прострочення поставки наступає у разі наявності вини постачальника у такому простроченні. Наявність вини постачальника презюмується. Відсутність вини постачальника доводиться постачальником шляхом надання відповідних підтверджуючих документів.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня року, в якому він був укладений, а в частині виконання зобов`язань до їх повного виконання. (п. 9.1 договору).

11.10.2023 р. між сторонами укладений додаток № 1 до договору поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р., за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити - паливо дизельне класу Е (LSTEN 590:2022) загальною кількістю 29999 л. Термін поставки з 13.10.2023 р. до 15.10.2023 р.

13.10.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" заявку на поставку дизельного пального із зазначенням дати відвантаження товару 13.10.2023 р. кількістю 30000 л.

На виконання умов укладеного договору відповідач здійснив поставку позивачу товару - паливо дизельне в кількості 29999,0 л. на суму 1432152,26 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 128 та видатковою накладної № 129 від 13.10.2023 р.

18.10.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" заявку на поставку дизельного пального із зазначенням дати відвантаження товару 18.10.2023 р. кількістю 29300 л.

18.10.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" рахунки № 127 на оплату дизельного палива в кількості 28003,00 л. на суму 1359545,65 грн та № 128 на оплату дизпалива в кількості 30000,00 л. на суму 1456500,00 грн.

На підставі вказаних рахунків відповідач здійснив оплату на загальну суму 1449545,65 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 587 від 18.10.2023 р. на суму 1359545,65 грн та платіжною інструкцією № 588 від 18.10.2023 р. на суму 90000,00 грн.

Відповідач поставку товару згідно вказаних рахунків позивачу не здійснив.

23.10.2023 р. за платіжною інструкцією № 677 відповідач повернув на рахунок позивача частину отриманих коштів у сумі 90000,00 грн, з призначенням платежу: "повернення зайво перерахованих коштів за товар згідно договору поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р.".

16.11.2023 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 16/11-1, в якій зазначив про нездійснення відповідачем поставки товару за умовами укладеного договору та просив протягом 5 робочих днів оплатити на його розрахунковий рахунок суму основного боргу 1359545,65 грн (передоплати), 3240,56 грн 3% річних, та 338931,85 грн штрафу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ" частину отриманих коштів на загальну суму 362394,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №767 від 17.11.2023 р. на суму 152628,00 грн, № 770 від 20.11.2023 р. на суму 103506,00 грн, № 771 від 21.11.2023 р. на суму 106260,00 грн.

Також під час розгляду спору в суді першої інстанції, відповідач сплатив на рахунок позивача 48300,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 137 від 16.04.2024, р., в зв`язку з чим позивач подав до Господарського суду Хмельницької області заяву про відмову від частини позовних вимог в сумі 48300,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору не здійснив поставку товару, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок повернути попередню оплату.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Статтею 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як було встановлено вище, на виконання умов укладеного договору позивачем було здійснено оплату на користь відповідача за поставку обумовленого товару на загальну суму 1449545,65 грн, який відповідачем не був поставлений, а частина попередньої оплати у загальному розмірі 500694,00 була повернена ним.

З урахуванням того, що наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" за договором поставки №ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р. підтверджуються наявними в матеріалах справи належними доказами, які відповідачем не були спростовані, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 948851,65 грн попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також за неналежне виконання зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 338931,85 грн штрафу та 5645,82 грн 3% річних.

Пунктом 6.6 договору сторони погодили, що за прострочення поставки понад 24 (двадцять чотири) години, з вини постачальника, на вимогу покупця, постачальник сплачує покупцю одноразовий штраф у розмірі 15% від вартості партії товару. Прострочення поставки наступає у разі наявності вини постачальника у такому простроченні. Наявність вини постачальника презюмується. Відсутність вини постачальника доводиться постачальником шляхом надання відповідних підтверджуючих документів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було встановлено вище, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення попередньої оплати з претензією № 16/11-1 від 16.11.2023 р., яка отримана відповідачем згідно відстеження пошти 20.11.2023 р., тому строк оплати настав 27.11.2023 р.

З розрахунку позивача вбачається, що останнім нараховано 3% річних за період з 19.10.2023 р. по 11.12.2023 р.

Однак враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України прострочення у відповідача почалось з 27.11.2023 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з перерахунком, здійсненим місцевим судом, відповідно до якого вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 1229,37 грн за період з 27.11.2023 р. по 11.12.2023 р. Вимога позивача про стягнення з відповідача 338931,85 грн штрафу підлягає задоволенню повністю, оскільки є обґрунтованою, її розмір є арифметично правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стосовно доводів скаржника про те, що договір поставки сільськогосподарської продукції № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р. не підписувався керівником чи іншою уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна", тому є неукладеним, а наведені в ньому умови такими, що не регулюють відносини між позивачем та відповідачем, колегія вказує про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Вбачається, що договір поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р. з боку постачальника підписаний курівником О. Гаджизаде, а з боку покупця директором Бондарчук Ю.В.

Також вказаний договір з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" було скріплено печаткою товариства.

Крім цього, в рахунках та платіжних інструкціях відповідач посилався саме на договір поставки № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р.

Отже доводи скаржника про те, що договір поставки сільськогосподарської продукції № ПТУ-СТО-20231010 від 10.10.2023 р. неукладений у належній формі є необґрунтованими та недоведеними.

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

- договір про надання правничої допомоги № 455 від 11.12.2023 р., укладений між адвокатом Керинською Ілоною Романівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ";

- додаток № 4 до договору від 20.09.2024 р., укладений між адвокатом Керинською Ілоною Романівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард-ОЙЛ";

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.02.2025 р. на суму 30000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору винагорода адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи адвоката встановлюється сторонами у додатку до цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору у будь-якому випадку гонорар адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього договору.

Як передбачено п. 3.4 договору, у разі якщо після розрахунку гонорару відповідно до п. 3.2 цього договору (за погодинною оплатою) розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до п. 3.2 цього договору.

У відповідності до п. 1 додатку до договору вартість однієї години роботи адвоката складає 2500,00 грн.

Зі змісту акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.02.2025 р. вбачається, що адвокат надала наступну правничу допомогу:

- підготовка та подання позовної заяви (13 год) - 19500,00 грн (13*2500,00 грн);

- участь у судових засіданнях Господарського суду м. Києва 05.11.2024 р., 27.11.2024 р., 23.01.2025 р., 11.02.2025 р. - 10500,00 грн (2500,00 грн за 1 судове засідання).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як передбачено ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно з п. 2 ч. ч. 5, 6 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 р. у справі № 911/2737/17).

Враховуючи викладене, а також обсяг підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для спору, а також враховуючи часткове задоволення позову, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 28821,35 грн пропорційно до розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що Господарського суду м. Києва від 11.02.2025 р. у справі № 924/1267/23 та додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 25.02.2025 р. у справі № 924/1267/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2025 р. у справі № 924/1267/23 залишити без змін.

3. Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 25.02.2025 р. у справі № 924/1267/23 залишити без змін.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Панасамі Трейдінг Україна".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.06.2025 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран