УХВАЛА

про повернення без розгляду скарги

11.06.2025Справа № 910/1437/22

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

скарги Київської міської ради

на дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузьмишина Е.М.

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катена»

до Київської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла скарга Київської міської ради (далі - КМР, скаржник) на дії головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Печерський ВДВС) Кузьмишина Е.М. про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язання відновити виконавче провадження.

Скарга обгрунтована тим, що державний виконавець неправомірно виніс постанову № 73143696 від 06.05.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить визнати її протиправною та скасувати, а також зобов`язати Печерський ВДВС відновити виконавче провадження № 73143696 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 № 910/1437/22 про стягнення з ТОВ «Катена» 9 924,00 грн судового збору.

Дослідивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що подана скарга підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з наступного.

За приписами статті 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

При цьому статтею 341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Аналогічні приписи містяться у ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, судом встановлено, що постанова державного виконавця № 73143696 Печерського ВДВС Кузьмишина Е.М. про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена 06.05.2025 та отримана стягувачем (КМР) - 23.05.2025, що підтверджується матеріалами скарги (поштове відправлення № 790).

Отже про оскаржувану постанову заявник дізнався 23.05.2025, відповідно, останнім днем звернення зі скаргою був 02.06.2025. Разом з цим стягувач звернувся до суду із цією скаргою 06.06.2025, тобто із пропуском встановленого законом 10-денного строку на оскарження.

Згідно з ч. 2 статті 341 ГПК України пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

Водночас встановлено, що скаржник, який звернувся до суду з пропуском строку, передбаченого законом, клопотання про поновлення цього процесуального строку на звернення зі скаргою не подав та в самій скарзі таке клопотання не заявив.

Відповідно до ст. ст. 113, 118 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 2 ст. 341 ГПК України у разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності клопотання особи на його поновлення, така скарга, залишається судом без розгляду.

Також суд звертає увагу на приписи ч. 1 ст. 170 ГПК України, за якою будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, серед іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

За приписами ч. 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

З огляду на викладене заявник мав у поданій скарзі зазначити інформацію щодо наявності у нього та боржника, зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд").

Однак, всупереч вказаним вимогам, Київська міська рада не надала відомостей щодо наявності у неї та у боржника зареєстрованого електронного кабінету, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 170 ГПК України та є ще однією підставою для повернення скарги без розгляду, передбаченою ч. 4 ст. 170 ГПК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про повернення скарги заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 118, 170, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу Київської міської ради на дії державного виконавця заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.