ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 924/834/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів: Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Гнідобор А. В.,

за участю представника відповідача - Віценка А. Г. (адвоката),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Реддіто"

на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2025

(суддя Гладій С. В.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025

(головуючий Крейбух О. Г., судді: Грязнов В. В., Миханюк М. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Реддіто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна"

про визнання недійсними правочинів, укладених у рамках договору підряду від 13.03.2020 № 03/20 між ТОВ "Будівельна компанія "Реддіто" та Старокостянтинівською філією ТОВ "Блок Майстер Україна", а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року на загальну суму 1 265 860,42 грн, акта приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 12 839,93 грн форма КБ-2в, акта приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 157 562,45 грн форма КБ-2в, акта приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 101 819,40 грн форма КБ-2в, акта приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 38 626,10 грн форма КБ-2в, акта приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 142 574,93 грн форма КБ-2в, акта приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 812 437,61 грн форма КБ-2в.

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Реддіто" (далі - ТОВ "БК "Реддіто") звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" (далі - ТОВ "Блок Майстер Україна") про визнання недійсними актів будівельних робіт і застосування наслідків їх недійсності шляхом стягнення грошових коштів.

2. ТОВ "Блок Майстер Україна" у відзиві на позов (перша заява по суті спору з боку відповідача) заявляло про відшкодування йому за рахунок ТОВ "БК "Реддіто" витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розрахунок яких складав 3 000 євро, що сплачується в еквіваленті національної валюти України - гривнях. На стадії судових дебатів представник ТОВ "Блок Майстер Україна" заявив про те, що докази понесення цих витрат надасть у строк, визначений частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. 13.01.2025 Господарський суд Хмельницької області ухвалив рішення, повний текст якого складений 23.01.2025, про відмову у позові за наслідком вирішення спору по суті.

4. 17.01.2025 ТОВ "Блок Майстер Україна" звернулося до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення і стягнення з ТОВ "БК "Реддіто" на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 євро, що еквівалентно 129 381,90 грн, з ПДВ. Надало на підтвердження понесення цих витрат такі докази: договір про надання правової допомоги від 24.10.2024 № 1-24/10-2024, укладений ним з адвокатським об`єднанням "Адер Хабер", як виконавцем, і додаткову угоду до нього; акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 14.01.2025; рахунок на оплату від 14.01.2025 № 4; платіжну інструкцію від 17.01.2025 № 82; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.10.2010 № 4345/10; ордер на надання правничої допомоги від 25.10.2024 серії АІ № 1733806; інформацію про офіційний курс гривні до іноземних валют.

5. У додатковій угоді сторони погодили, що виконавець надає замовнику правову допомогу з ведення від імені та в інтересах замовника цієї справи. Винагорода виконавця складає 3 000 євро, що еквівалентно 129 381,90 грн, з ПДВ.

6. 14.01.2025 сторони підписали акт приймання-передачі, згідно з яким виконавець в особі адвоката Віценка Артема Геннадійовича виконав роботи і надав ТОВ "Блок Майстер Україна" такі послуги у цій справі: здійснив аналіз позову і доданих документів, сформував правову позицію, підготував і подав до суду відзив на позов і заперечення на відповідь на відзив, а також заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, здійснив представництво інтересів ТОВ "Блок Майстер Україна" у судових засіданнях, що відбулися 31.10.2024, 18.11.2024, 16.12.2024, 07.01.2025, 10.01.2025 та 13.01.2025. ТОВ "Блок Майстер Україна" претензій до наданої правової допомоги не висловило.

7. 14.01.2025 ТОВ "Блок Майстер Україна" оплатило виставлений адвокатським об`єднанням "Адер Хабер" рахунок № 4, на підтвердження чого надало платіжну інструкцію від 17.01.2025 № 82.

8. ТОВ "БК "Реддіто" зі свого боку заперечило проти задоволення вимог ТОВ "Блок Майстер Україна" щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу повністю у заявленій сумі і просило її зменшити до 16 000 грн.

9. 31.01.2025 Господарський суд Хмельницької області ухвалив додаткове рішення, повний текст якого складений 10.02.2025, про часткове задоволення вимог ТОВ "Блок Майстер Україна" шляхом стягнення з ТОВ "БК "Реддіто" на його користь 64 690,95 грн витрат на професійну правничу допомогу, у решті цих вимог відмовив.

10. 09.04.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову про залишення без змін цих судових рішень.

11. Покладаючи на ТОВ "БК "Реддіто" відшкодування понесених ТОВ "Блок Майстер Україна" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 64 690,95 грн, суди виснували, що заявлена сума 129 381,90 грн була неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг і витраченим ним часом, вона також не відповідала критерію розумності цього розміру для покладення її повністю на ТОВ "БК "Реддіто".

12. Поряд з цим суди спростували твердження ТОВ "БК "Реддіто" про те, що ТОВ "Блок Майстер Україна" не обґрунтувало поважності причин неподання ним доказів, що підтверджують понесення цих витрат, до закінчення судових дебатів у цій справі, що, на переконання ТОВ "БК "Реддіто", мало бути підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ "Блок Майстер Україна". Мотивували тим, що останнє протягом п`яти днів після ухвалення судом першої інстанції рішення подало усі докази понесених витрат, позаяк більшості з них не існувало на час його ухвалення, зокрема, акта приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг, виставленого адвокатським об`єднанням "Адер Хабер" замовнику для оплати рахунку і платіжної інструкції. При цьому ТОВ "Блок Майстер Україна" раніше до закінчення судових дебатів у відзиві на позов (перша заява по суті спору з боку відповідача) заявило орієнтовний розрахунок цих витрат, що відповідає положенням процесуального закону і не суперечить позиції, на якій наполягало ТОВ "БК "Реддіто", позаяк названий вище акт сторони склали лише після надання виконавцем замовнику усіх обумовлених договором послуг за наслідком ухвалення місцевим господарським судом рішення у цій справі, тобто до закінчення судових дебатів акт ще не був складений сторонами і не міг бути поданий до суду як доказ, що підтверджує надання адвокатом послуг. Ці причини суди визнали поважними як підставу неподання доказів до закінчення судових дебатів.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

13. ТОВ "БК "Реддіто" оскаржило додаткове рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду у частині перегляду додаткового рішення і в касаційній скарзі просить їх скасувати й ухвалити нове рішення про відмову ТОВ "Блок Майстер Україна" у стягненні з ТОВ "БК "Реддіто" присуджених судом витрат на професійну правничу допомогу у сумі 64 690,95 грн.

14. Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

15. На переконання ТОВ "БК "Реддіто", суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 126 і частини першої статті 221 ГПК України, а також не врахували висновки Верховного Суду щодо їх застосування, викладені у подібних правовідносинах у постановах:

- від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 10.01.2024 та від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 стосовно установлення судом обставин на підтвердження доводів заявника про поважність причин неподання ним доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, а також їх обґрунтованість;

- від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 та від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18 щодо визначення критеріїв неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт і витраченим часом;

- від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.219 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц стосовно визначення критеріїв реальності (установлення їхньої дійсної необхідності) та розумності їхнього розміру з урахуванням обставин справи і фінансового стану обох сторін;

- від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17 та від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18 щодо урахування судом таких обставин при визначенні розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, чи змінювалася правова позиція сторін у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, і, чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, документи і доводи, якими протилежні сторони обґрунтовували свої вимоги.

16. Узагальнено доводи касаційної скарги зводяться до такого:

- ТОВ "Блок Майстер Україна" зверталося до суду із заявою про відшкодування йому за рахунок ТОВ "БК "Реддіто" витрат на професійну правничу допомогу у першій заяві суті спору - відзиві на позов, але не надало усіх доказів понесення цих витрат, які у нього були в наявності з огляду на дату договору і додаткової угоди, укладених з адвокатським об`єднанням "Адер Хабер";

- оскільки ТОВ "Блок Майстер Україна" не обґрунтувало поважність причин неподання цих доказів до закінчення судових дебатів, то у задоволенні його заяви мало бути відмовлено;

- заявлена ТОВ "Блок Майстер Україна" і присуджена до стягнення з ТОВ "БК "Реддіто" сума цих витрат неспівмірна з обсягом наданих адвокатом послуг з урахуванням критеріїв складності справи, вона надмірно завищена відносно ціни позову та розміру судового збору.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

17. ТОВ "Блок Майстер Україна" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані додаткове рішення і постанову - без змін. Із посиланням на складання з адвокатським об`єднанням "Адер Хабер" акта приймання-передачі наданих юридичних послуг після ухвалення судом першої інстанції рішення спростувало доводи ТОВ "БК "Реддіто" про відсутність поважних причин неподання доказів, що підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів. Зауважило на тому, що висновки Верховного Суду у наведених скаржником у касаційній скарзі постановах нерелевантні, оскільки різні обставини справ.

Позиція Верховного Суду

18. Предметом касаційного перегляду є додаткове рішення суду першої інстанції, переглянуте в апеляційному порядку, у частині задоволення заяви ТОВ "Блок Майстер Україна" про стягнення з ТОВ "БК "Реддіто" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 64 690,95 грн. При цьому слід звернути увагу на те, що заява відповідача про розподіл судових витрат задоволена частково зі зменшенням їх розміру.

19. У силу приписів статей 59, 131 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, для надання якої в Україні діє адвокатура, а стаття 16 ГПК України вказує на те, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

20. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

21. За змістом частин першої та другої статті 126 цього ж Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

22. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

23. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього ж Кодексу).

24. Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

25. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

26. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

27. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста цієї ж статті).

28. У пунктах 4-7 цієї постанови зазначений перелік доказів, які ТОВ "Блок Майстер Україна" подало до суду першої інстанції на підтвердження вартості послуг на професійну правничу допомогу адвоката. Представництво інтересів ТОВ "Блок Майстер Україна" у цій справі здійснював адвокат адвокатського об`єднання "Адер Хабер" Віценко А. Г. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру на надання правничої допомоги та укладеного із ТОВ "Блок Майстер Україна" договору про надання правової допомоги і додаткової угоди до нього, у яких сторони обумовили перелік послуг і визначили фіксовану їх вартість. Після ухвалення місцевим господарським судом рішення сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг, які замовник згідно з рахунком виконавця оплатив і надав докази про це.

29. ТОВ "БК "Реддіто" наголошує про порушення ТОВ "Блок Майстер Україна" вимог частини восьмої статті 129 ГПК України, оскільки воно у відзиві на позов заявило про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, але доказів понесення цих витрат до закінчення судових дебатів не надало.

30. У контексті розгляду цього аргументу скаржника колегія суддів зазначає про таке. Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 цього ж Кодексу): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

31. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

32. Згідно з положеннями статті 221 цього ж Кодексу у разі, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

33. Вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, у пункті 1.20 додаткової постанови палата для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19 зробила такий висновок щодо застосування норм процесуального права: "право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду".

34. Щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та/чи подання доказів, то процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі № 917/304/21).

35. Відповідаючи на аргументи скаржника, суд касаційної інстанції зауважує, що ініціювати питання про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, має сторона, яка понесла ці витрати, й для цього потрібно щонайменше заявити/повідомити суду про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення.

36. Як зазначалося раніше, ТОВ "Блок Майстер Україна" у відзиві на позов заявило попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які очікувало понести у зв`язку з розглядом справи, заявило вимогу здійснити розподіл цих витрат та надало докази їх понесення, які існували станом час подання цього відзиву.

37. Суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у позові і відповідач у встановлений частиною восьмою статті 129 ГПК України строк звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування йому за рахунок позивача витрат на професійну правничу допомогу, надав решту доказів понесення цих витрат, яких не існувало до закінчення судових дебатів у справі, які ТОВ "Блок Майстер Україна" й адвокатське об`єднання "Адер Хабер" склало після ухвалення місцевим господарським судом рішення, зокрема, акт приймання-передачі виконаних робіт і наданих послуг тощо.

38. Оскільки ТОВ "Блок Майстер Україна" у відзиві заявило суду про необхідність розподілу за наслідками розгляду справи судових витрат, попередній орієнтовний розрахунок яких навело у цьому ж відзиві, то колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції приписів частини восьмої статті 129 ГПК України. При цьому доводи ТОВ "БК "Реддіто" про несвоєчасне подання ТОВ "Блок Майстер Україна" доказів понесених витрат, які, на його переконання, мали бути подані до закінчення судових дебатів, тоді як останнє не навело обґрунтованих поважних причин їх подання після ухвалення судового рішення, не спростовують правильних висновків судів, адже деяких з цих доказів не існувало на час ухвалення судом рішення, зокрема, акта приймання-передачі виконаних робіт і наданих послуг, а також виставленого адвокатським об`єднанням "Адер Хабер" замовнику для оплати рахунку і платіжної інструкції. При цьому суд касаційної інстанції у силу визначених статтею 300 ГПК України повноважень не переоцінює докази, що підтверджують поважність причин заявника стосовно неподання ним до закінчення судових дебатів документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, адже це є компетенцією судів попередніх інстанцій.

39. Посилання скаржника у цьому контексті на постанови Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 10.01.2024 та від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 колегія суддів відхиляє, оскільки вони прийняті за інших фактичних обставин і не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій у цій справі, адже у справі, що розглядається, деякі з доказів заявник отримав лише після ухвалення місцевим господарським судом рішення, а тому суд першої інстанції визнав це поважними причинами неможливості їх подання до закінчення судових дебатів.

40. Крім того, посилання скаржника у контексті наведеного на позицію Верховного Суду, викладену у цих постановах, стосовно того, що "У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат", колегія суддів відхиляє, оскільки, як зазначалось, у цій справі відповідач подав одним пакетом докази понесених витрат, в тому числі яких не існувало на час ухвалення рішення, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції, попередньо заявивши про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів, що у повній мірі узгоджується з наведеними приписами ГПК України та жодним чином не суперечить позиціям, на які вказує скаржник, оскільки фізична відсутність у матеріальному світі відповідних доказів зумовлює поважність причин їх неподання до судових дебатів.

41. До того ж, Верховний Суд у пунктах 32-33 постанови від 12.03.2025 у справі № 910/87/24 виснував таке: "Оскільки процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми заяви про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, а лише визначає, що вона повинна бути зроблена до закінчення судових дебатів, Суд вважає, що зазначення відповідачем 2 у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (з подальшим посиланням на це у відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції) про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним судом рішення у цій справі з посиланням на частину восьму статті 129 ГПК необхідно розцінювати як заявлення такої заяви до закінчення судових дебатів, тобто про виконання відповідачем 2 відповідних вимог процесуального закону. Отже, за обставин неподання відповідачем 2 відповідних доказів на підтвердження розміру судових витрат до закінчення судових дебатів, проте за умови здійснення ним відповідної заяви про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів, суд апеляційної інстанції цілком законно та обґрунтовано врахував надані відповідачем 2 докази на підтвердження розміру судових витрат до поданої протягом п`яти днів (з урахуванням вихідних) заяви про ухвалення додаткового рішення суду".

42. Аналогічні правові позиції у правовідносинах, подібних до правовідносин у справі, що розглядається, Верховний Суд також формував у постановах від 24.02.2025 у справі № 910/6731/24 та від 06.11.2024 у справі № 916/2737/22.

43. Що ж стосується доводів про те, що суд першої інстанції не врахував, що заявлена вартість послуг зі складання відзиву, заперечень на відповідь на відзив, заяви про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції не є співмірною з часом, який міг бути витрачений професійним адвокатом на складення зазначених документів, які за своїм обсягом не є об`ємними, колегія суддів зауважує, що обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин справи щодо критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо на предмет їх відповідності статті 129 ГПК України не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення. Відповідно висновки Верховного Суду у постановах, у яких визначені ці критерії та на які посилається скаржник, не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій у цій справі, позаяк такі критерії при відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу визначаються з урахуванням усіх обставин справи окремо у кожному конкретному випадку.

44. Тож, ураховуючи встановлені у цій справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно здійснив розподіл витрат на професійну правничу допомогу і визначив їх розмір, як таких, що відповідають критерію реальності адвокатських витрат - встановлення їхньої дійсності та необхідності, що не спростовано скаржником у касаційній скарзі. Відповідно відсутні підстави для скасування законного й обґрунтованого додаткового рішення місцевого господарського суду й постанови апеляційного господарського суду у частині перегляду цього рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

46. Згідно з вимогами статті 309 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Реддіто" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 у справі № 924/834/24 у частині перегляду цього додаткового рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко