ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3454/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицький Я.Ф., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання (за доручення головуючої судді): Романенко Д.С.;

Від Комунального підприємства Міськзелентрест- Прутян О.С., Беліков Д.Л.;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД не з`явився;

Від Державної аудиторської служби України- Грандовська Т.М.;

Від Одеської міської ради - не з`явився;

Від Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Міськзелентрест

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 (повний текст складено та підписано 12.02.2025)

по справі №916/3454/24

за позовом Комунального підприємства Міськзелентрест

до Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД

за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

- Державної аудиторської служби України;

- Одеської міської ради;

- Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради;

про стягнення 1 233 043,35 грн,

(суддя першої інстанції Д`яченко Т.Г., дата та місце ухвалення рішення: 11.02.2025, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29),

Комунальне підприємство Міськзелентрест (далі КП Міськзелентрест) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД (далі ТОВ Астро Транс ЛТД) про стягнення з Відповідача до бюджету Одеської територіальної громади відновну вартість знищених зелених насаджень у розмірі 493217,34 грн та штрафу у розмірі 739826,01 грн, що загалом складає 1233043,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначав, що між сторонами було укладено Охоронний договір на зелені насадження №МЗТ-охор-3/21 від 02.03.2021 (надалі - Договір). Разом з тим, Відповідачем допущено невиконання взятих на себе зобов`язань за укладеним Договором.

Позивач стверджував, що в ході проведення Державною аудиторською службою України ревізії фінансово-господарської діяльності КП Міськзелентрест, у тому числі перевірки виконання умов охоронних договорів на зелені насадження, проведено обстеження зелених насаджень, що передані під охорону за укладеним Договором №МЗТ-охор-3/21 від 02.03.2021, та за результатами проведеного обстеження складено Акт перевірки від 26.01.2024 про відсутність 123 дерев, 8 кущів та 150 кв. м газону. Відновна вартість знищених зелених насаджень склала 493217,34 грн.

Посилаючись на пп. 5.1. п. 5 Договору, Позивач зазначив, що у разі знищення зелених насаджень у зв`язку з невиконанням умов Договору, утримувач сплачує відновну вартість у сумі, нарахованій на момент повідомлення про пошкодження зелених насаджень (або виявлення таких пошкоджень уповноваженим органом) та штраф у розмірі 150% відновної вартості зелених насаджень, який відповідно до Акту перевірки від 26.01.2024 склав 739826,01 грн.

Позивач зазначав, що внаслідок порушення умов Договору, з Відповідача підлягає стягненню до бюджету Одеської міської територіальної громади відновна вартість знищених зелених насаджень у розмірі 493217,34 грн та штраф 739826,01 грн, що у загальній сумі складає 1233043, 35 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у задоволенні позовних вимог КП Міськзелентрест до ТОВ Астро Транс ЛТД про стягнення 1233043,35 грн відмовлено.

У своєму рішенні суд зазначив про недоведеність обґрунтованості заявлених позовних вимог та відсутність документального підтвердження підстав поданого позову, з огляду на що суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП Міськзелентрест до ТОВ Астро Транс ЛТД про стягнення з Відповідача до бюджету Одеської територіальної громади відновної вартості знищених зелених насаджень у розмірі 493217,34 грн та штрафу у розмірі 739826,01 грн, що загалом складає 1233043,35 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, КП Міськзелентрест звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення 1 233 043,53 грн задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції, внаслідок неповного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи виходячи з наступного.

У своїй скарзі Апелянт зазначає, що до позовної заяви було надано лист ТОВ Астро Транс ЛТД від 24.04.2024 вих.№ 24/04-1, в якому директор ТОВ Астро Транс ЛТД Богачов Б. І. визнає невиконання умов укладеного Охоронного договору, визнає відсутність зелених насаджень в обсязі вказаному в акті перевірки від 26.01.2024 та зобов`язується відновити зелені насадження відповідно до розробленого проекту озеленення, який надасть на адресу КП Міськзелентрест до 10.05.2024.

Разом з тим, як стверджує Скаржник, ні до 10.05.2024, ні в подальшому Відповідачем не було надано Позивачу будь-якого проекту озеленення або інших документів щодо відновлення зелених насаджень.

При цьому, представник Відповідача жодного разу не з`являвся у судове засідання, свою позицію щодо позовної заяви виклав у відзиві на позовну заяву від 27.08.2024 вих. № б/н, зі змісту якого вбачається, що Відповідач не заперечує встановленого актом перевірки від 26.01.2024 факту відсутності зелених насаджень.

Апелянт вказує, що оскільки Відповідачем був визнаний факт нестачі зелених насаджень взятих ним на зберігання за укладеним Охоронним договором № МЗТ-охор-3/21 від 02.03.2021 (надалі Договір), в силу приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України ця обставина, як визнана сторонами справи, не підлягала доказуванню і повинна була прийматись судом як достовірна, що судом зроблено не було.

На переконання Апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що Акт від 11.03.2024 №20-24/3 Державної аудиторської служби не є підставою для стягнення з Відповідача коштів, тому що акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Посилаючись на ст. ст. 73, 80 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що Державною аудиторською службою України разом з наданням пояснень на підтвердження своєї позиції та підтримання позовної заяви було надано до матеріалів справи Витяг з Акту від 11.03.2024 №20-24/3 та Вимогу Державної аудиторської служби України від 26.03.2024 № 002000-14/4085-2024, яка складена на підставі зазначеного акту.

За своєю правовою природою письмова вимога Державної аудиторської служби України породжує правові наслідки (зокрема, обов`язки) для свого адресата, тому наділена рисами правового акта (подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29.03.2023 у справі № 160/17775/21). Апелянт стверджує, що Вимога та Акт є взаємопов`язаними документами, які відносяться до однієї групи доказів, які необхідно оцінювати в цілому або наводити мотиви відхилення одного з них.

Крім того, апелянт вважає, що в порушення ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскаржуване рішення прийняте без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права.

При цьому, Заявник зазначає, що Позивач не повинен доводити наявність вини Відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, Відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина (дія або бездіяльність) у заподіянні шкоди.

З огляду на зазначене, КП Міськзелентрест просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП Міськзелентрест на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/3454/24; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/3454/24.

13.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3454/24.

18.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державної аудиторської служби України надійшли письмові пояснення,

Так, у поясненнях Державна аудиторська служба України підтримує вимоги, викладені апелянтом та вказує про невиконання ТОВ Астро Транс ЛТД правил благоустрою та умов укладеного Договору, що призвело до недоотримання доходів бюджетом Одеської міської територіальної громади на суму 1 233 043,35 грн, у тому числі штрафні санкції 739 826,01 гривні.

24.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Одеської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У своєму відзиві Одеська міська рада вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; Одеська міська рада погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ст. 75 Господарського процесуального кодексу України; вважає слушними доводи Апелянта з приводу того, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при наданні оцінці акту Державної аудиторської служби України від 11.03.2024 р. № 20-24/3.

З огляду на зазначене, просить задовольнити апеляційну скаргу Комунального підприємства Міськзелентрест на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/3454/24; скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 р. у справі № 916/3454/24 та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Комунального підприємства Міськзелентрест до ТОВ Астро Транс ЛТД, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Одеської міської ради, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради та Державної аудиторської служби України, про стягнення суми коштів та штрафу в загальному розмірі 1233043,35 грн у зв`язку з невиконанням ТОВ Астро Транс ЛТД умов Охоронного договору на зелені насадження від 02.03.2021 року № МЗТ-охор-3/21 в частині збереження зелених насаджень.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2025 призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Міськзелентрест на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/3454/24 на 19.05.2025 року об 11-00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №916/3454/24 до 02.06.2025 року о 13-45 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №916/3454/24 до 10.06.2025 року о 12-45 год.

10.06.2025 у судове засідання з`явились представники Позивача, та третьої особи-1. Представник Відповідача та третіх осіб 2, 3 у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином.

Департамент екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради та ТОВ Астро Транс ЛТД своїм правом на подання відзиву не скористались, що у відповідності до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представників Відповідача та третіх осіб 2, 3, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу та відзиви на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2021 між ТОВ Астро Транс ЛТД та Комунальним підприємством Міськзелентрест було укладено Охоронний договір на зелені насадження №МЗТ-охор-3/21 та підписано Акт приймання-передачі зелених насаджень за цим Договором.

Відповідно до Охоронного договору на зелені насадження від 02.03.2021 № МЗТ-охор-2/21, згідно з пунктом 11 рішення Одеської міської ради «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, площею 1,9168 га, яка знаходиться в оренді ТОВ «АСТО ТРАНС ЛТД», за адресою: м. Одеса, Київське шосе, буд. 19 (Ленінградське шосе, буд. 19), припинення договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 0,4637 га, присвоєння цій земельній ділянці адреси: м. Одеса, Київське шосе, буд. 194, та надання її в оренду ТОВ «МЕРЕЖА СЕРВІСНИХ СТАНЦІЙ «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» від 22.07.2020 № 6363-VII, на земельній ділянці площею 1,4531 га, що розташована у м. Одеса, Київське шосе, буд. 19, ростуть 314 дерев, 8 кущів, 150 кв. м газону.

Згідно з п. 3.9 Договору утримувач зобов`язується здійснювати видалення зелених насаджень лише на підставі ордера, виданого в установленому порядку, або одного з документів, визначених статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з обов`язковим письмовим повідомленням Уповноваженої особи про намір видалення насаджень.

Відповідно до пункту 5.1 Договору у разі знищення або пошкодження зелених насаджень до ступеня припинення росту, у зв`язку із невиконанням умов договору утримувач сплачує їх відновну вартість у сумі, розрахованій на момент повідомлення про пошкодження (або виявлення таких пошкоджень уповноваженим органом) та штраф у розмірі 150% відновної вартості зелених насаджень, який відповідно до акту перевірки від 30.01.2024 становить 739 816,01 гривні.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що Держаудитслужба на виконання пункту 8.10 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на ІV квартал 2023 року провела ревізію фінансово-господарської діяльності КП Міськзелентрест за період з 01.04.2021 по 30.09.2023, за результатами якого складено акт від 11.03.2024 № 20-24/3.

Проведеною ревізією стану виконання договорів встановлено, що за період з 01.04.2021 по 30.09.2023 відповідно до пункту 4.16.13 Правил благоустрою території міста Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради «Про затвердження Правил благоустрою території міста Одеси (текстової частини) у новій редакції» від 23.12.2011 № 1631-VI (із змінами) (далі Правила благоустрою), КП Міськзелентрест укладалися охоронні договори на зелені насадження.

Під час проведення ревізії виконання умов охоронних договорів на зелені насадження комісією, створеною наказом в.о. директора КП Міськзелентрест від 16.01.2024 № 11, проведено обстеження зелених насаджень, що передані під охорону за укладеними охоронними договорами на зелені насадження

За результатами проведених обстежень зелених насаджень встановлено випадки невиконання умов укладених охоронних договорів на зелені насадження в частині самовільного видалення зелених насаджень, що є порушенням пункту 4.16.2 Правил благоустрою (Видалення зелених насаджень на території міста Одеси здійснюється за рішенням уповноваженого виконавчого органу Одеської міської ради (далі Компетентний орган) на підставі ордера) та пункту 3.9 укладених охоронних договорів

Матеріали справи містять Акт перевірки від 26.01.2024 Комунального підприємства Міськзелентрест за яким вказано, зокрема, що відповідно до Наказів Комунального підприємства Міськзелентрест від 12.12.2023 №248, від 16.01.2024 №11 комісією у складі: головного інженера Хрома В.А., членів комісії: агронома із захисту рослин відділу контролю за зеленими насадженнями Голощак, інженера-технолога 1 категорії відділу контролю за зеленими насадженнями Міхова С.М., проведено перевірки наявності та стану зелених насаджень, зазначених в Охоронному договорі на зелені насадження № МЗТ-охор-3/21 від 02.03.2021.

При обстеженні встановлено, що на земельній ділянці відсутні 123 дерева, 8 кущів, 150 кв.м газону.

Також у Акті зазначено, що перевірку проведено у присутності головного державного фінансового інспектора Державної аудиторської служби України.

Відповідно до Акту перевірки від 26.01.2024 Комунального підприємства Міськзелентрест вказано, що за розрахунком відновної вартості видалених земельних насаджень та штрафу Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД сума складає 1233043,35 грн (відновна вартість зелених насаджень 493217,34 грн, штраф 739826,01 грн).

В матеріалах справи наявний також лист ТОВ Астро Транс ЛТД від 24.04.2024 вих.№ 24/04-1, в якому директор ТОВ Астро Транс ЛТД Богачов Б. І. визнає невиконання умов укладеного охоронного договору, визнає відсутність зелених насаджень та зобов`язується відновити зелені насадження відповідно до розробленого проекту озеленення, який надасть на адресу КП «Міськзелентрест» до 10.05.2024.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. За ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України).

Пунктом 8 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Виходячи з положень статтей глави 82 Цивільного кодексу України, чинним законодавством України під майновою шкодою розуміється в тому числі будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, що, в свою чергу, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Зобов`язання, що регулюються нормами даної глави відносяться до числа позадоговірних, тобто суб`єкти даних правовідносин не перебувають у будь-яких договірних відношеннях. Отже, зобов`язанням із заподіяння шкоди (деліктне зобов`язання) є зобов`язання в силу якого особа, яка заподіяла майнову або немайнову шкоду іншій особі (громадянину, організації), зобов`язано дану шкоду відшкодувати.

З огляду на положення ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача збитків/шкоди є причиною, а збитки/шкода, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності Відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Приписами ч.1 ст. 149, ч.1 ст. 153 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єкт господарювання, здійснюючи господарську діяльність, зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи щодо своєчасного відтворення і запобігання псуванню, забрудненню, засміченню та виснаженню природних ресурсів, не допускати знищення їх якості у процесі господарювання.

Разом з цим, відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

За приписами ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За змістом ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про рослинний світ», охорона рослинного світу передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності і цілісності об`єктів рослинного світу, охорону умов їх місцезростання, збереження від знищення, пошкодження, захист від шкідників і хвороб, а також невиснажливе використання. Охорона рослинного світу здійснюється центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, власниками та користувачами (в тому числі орендарями) земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, а також користувачами природних рослинних ресурсів.

За змістом ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, зокрема, винні у: порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.

Відповідно до п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво є забудовники чи власники цих територій.

Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Згідно з вимогами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Процедура видалення дерев, кущів, газонів і квітників на території населеного пункту регулюється Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. №1045 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (в даному випадку таке видалення не потребує прийняття рішення компетентним органом).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою. Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань вивчення стану зелених насаджень та їх відновної вартості, яка у п`ятиденний строк визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню. Голова комісії готує у п`ятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Методику визначення відновної вартості зелених насаджень і зразок ордера затверджує Мінрегіон. Відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету.

За наведеного колегія суддів зазначає, що приписами чинного законодавства та умовами укладеного сторонами Охоронного договору, передбачена певна процедура оформлення дозвільних документів на видалення зелених насаджень. Вказана процедура передбачає чітко встановлене коло обов`язків суб`єкта господарювання та функцій компетентного органу щодо її здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем, на спростування позиції Позивача, не надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких доказів того, що останнім дотримано вказану вище процедуру з видалення зелених насаджень, охорона який передбачалась Охоронним договором на зелені насадження №МЗТ-охор-3/21, укладеним між Позивачем та Відповідачем.

Статтею 28 Закону України «Про благоустрій в населених пунктах», серед іншого, визначено, що охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком.

Пунктом 4.16.13. Правил благоустрою території міста Одеси встановлено, що відповідно до Охоронного договору на зелені насадження власник чи користувач земельної ділянки бере на себе зобов`язання зберігати та утримувати в належному стані зелені насадження, які знаходяться в межах земельної ділянки. У випадку невиконання умов договору особа, яка взяла на себе зобов`язання, повинна сплатити відновну вартість зелених насаджень та штраф в розмірі 150 % відновної вартості (що є видом забезпечення виконання зобов`язань за договором).

Як зазначалося раніше, в матеріалах справи наявний Акт перевірки від 26.01.2024 Комунального підприємства Міськзелентрест за яким вказано, зокрема, що відповідно до Наказів Комунального підприємства Міськзелентрест від 12.12.2023 №248, від 16.01.2024 №11 комісією у складі: головного інженера Хрома В.А., членів комісії: агронома із захисту рослин відділу контролю за зеленими насадженнями Голощак, інженера-технолога 1 категорії відділу контролю за зеленими насадженнями Міхова С.М., проведено перевірки наявності та стану зелених насаджень, зазначених в Охоронному договорі на зелені насадження № МЗТ-охор-3/21 від 02.03.2021. При обстеженні встановлено, що на земельній ділянці відсутні 123 дерева, 8 кущів, 150 кв.м газону.

Відповідно до Акту перевірки від 26.01.2024 Комунального підприємства Міськзелентрест вказано, що за розрахунком відновної вартості видалених земельних насаджень та штрафу Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД сума складає 1233043,35 грн (відновна вартість зелених насаджень 493217,34 грн, штраф 739826,01 грн).

Крім того, судова колегія погоджується з доводами Апелянта в частині того, що Відповідачем був визнаний факт нестачі зелених насаджень взятих ним на зберігання за укладеним Охоронним договором № МЗТохор-3/21 від 02.03.2021, зокрема в листі ТОВ Астро Транс ЛТД від 24.04.2024 вих.№ 24/04-1. Більше того, у вказаному листі Відповідач повідомляє, що порушення природоохоронного законодавства будуть усунуті (будуть відновлені зелені насадження).

Разом з тим, будь яких доказів вказаних відновлень зелених насаджень матеріали справи не містять, а Відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Матеріали справи не містять доказів, з яких би вбачалось, що Відповідачем доведено відсутність своєї вини у заподіянні шкоди у повному розмірі. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, потрібно виходити з презумпції вини правопорушника (згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 912/823/18, від 03.11.2021 у справі № 922/1705/20, від 18.12.2020 р. у справі № 922/3414/19, від 02.06.2022 у справі № 920/821/18).

Невиконання ТОВ Астро Транс ЛТД правил благоустрою та умов укладеного Договору призвело до завдання збитків на суму 1 233 043,35 грн, у тому числі штрафні санкції 739 826,01 гривні, у зв`язку з чим необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Стосовно посилань суду на відсутність у матеріалах справи наказів Комунального підприємства Міськзелентрест від 12.12.2023 № 248, від 16.01.2024 № 11, на які містяться посилання у тексті акту перевірки від 26.01.2024, то судова колегія зазначає, що відповідні докази не можуть вважатися такими, відсутність яких в матеріалах справи є вирішальною при розгляді питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог. Наявність або відсутність таких наказів не впливає на предмет доказування у даній справі, який у повній мірі підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів перевірок, з яких вбачається відсутність зелених насаджень за адресою: м. Одеса, Київське шосе, 19.

Крім того, судовою колегією вважаються помилковими висновки, що Акт від 11.03.2024р. №20-24/3 Державної аудиторської служби не є підставою для стягнення з Відповідача коштів, тому що акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, з огляду на наступне.

Так, Державною аудиторською службою України надано до матеріалів справи витяг з акту від 11.03.2024 № 20-24/3 та вимогу Державної аудиторської служби України від 26.03.2024 № 002000-14/4085-2024, яка складена на підставі згаданого акту.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року № 43, ДАСУ є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання.

Згаданою вимогою підтверджено, що на порушення абзацу третього пункту 5 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045, пункту 4.16.2 Правил благоустрою території міста Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 р. № 1631-VI (зі змінами), пункту 3.11 охоронних договорів на зелені насадження сім суб`єктів господарювання самовільно знищили зелені насадження, які їм передані згідно з охоронними договорами, проте, відновлювальну вартість такі суб`єкти не сплатили, що призвело до недоотримання доходів загальним фондом бюджету Одеської міської територіальної громади на загальну суму 3 139 850,43 грн.

Так, за своєю правовою природою письмова вимога ДАСУ породжує правові наслідки (зокрема, обов`язки) для свого адресата, тому наділена рисами правового акта. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 160/17775/21.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія вважає позовні вимоги Комунального підприємства Міськзелентрест до Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД про стягнення 1233043,35 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства Міськзелентрест на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/3454/24 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Міськзелентрест на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/3454/24 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/3454/24 скасувати.

3. Позовні вимоги Комунального підприємства Міськзелентрест до Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД про стягнення 1233043,35 грн задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД (65031, м.Одеса, вул.Київське шосе,19; ) до бюджету Одеської територіальної громади (отримувач: ГУК в Одеській обл. м.Одеса; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО): 899998; номер рахунку: IBAN UA0015744; код класифікації доходів бюджету: 24060300) відновну вартість знищених зелених насаджень у розмірі 493217,34 грн та штраф у розмірі 739826,01 грн, що загалом складає 1233043,35 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Астро Транс ЛТД (65031, м.Одеса, вул.Київське шосе,19; ) на користь Комунального підприємства Міськзелентрест (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 3; ) витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 14 796,52 грн та за перегляд справи апеляційним господарським судом в сумі 22194,78 грн.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду Одеської області.

7. Матеріали справи №916/3454/24 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.06.2025 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош