ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

12.06.2025м. ДніпроСправа № 29/117-10

за скаргою Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії (бездіяльність) державного виконавця

у справі

за позовом Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 77 578,74 грн

орган державної виконавчої служби - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Дніпро (далі - орган ДВС).

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від стягувача: не з`явився;

від боржника (скаржника): не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2010 у справі № 29/117-10 (суддя Полєв Д.М.) частково задоволено позов Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення 77578,74 грн, з яких: 12037,51 грн 3% річних, 65541,23 грн інфляційні втрати. Стягнуто з відповідача на користь позивача 10279,86 грн 3% річних та 65541,23 грн інфляційних втрат, а також 758,21 грн державного мита, 230,64 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеного рішення суду 02.07.2010 видано відповідний наказ.

20.01.2025 від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій заявник просить:

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти накладений в межах виконавчого провадження № 36758866 арешт з коштів боржника Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" () шляхом винесення відповідної постанови та направлення її на адресу банків чи інших фінансових установ, яким була надіслана для виконання постанова про арешт коштів боржника;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (), що накладене в межах виконавчого провадження № 36758866, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебувало виконавче провадження № 36758866 (ідентифікатор доступу: 8А3318480А89) з примусового виконання наказу № 29/117-10, виданого 02.07.2010 Господарським судом Дніпропетровської області.

У межах указаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Понікаровою Альоною Олександрівною 26.02.2013 винесені постанови про арешт коштів боржника й про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якими й було накладено відповідні арешти.

Також 06.03.2013 у виконавчому провадженні № 36758866 державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

16.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, що стягувач після повернення виконавчого документа не позбавлений права повторно звернутися до виконавчої служби у строк до 16.03.2020.

Заявник указує, що стягувач після повернення виконавчого документа №29/117-10 від 02.07.2010 повторно до виконавчої служби не звертався.

19.10.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55053348 з примусового виконання постанови № 36758866 від 06.03.2013 (стягнення виконавчого збору у сумі 7680,99 грн), в якій зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Заявник зазначає, що 23.05.2024 ним до Відділу направлено заяву про припинення чинності арештів рахунків та майна АТ "Криворізька теплоцентраль", накладених у межах виконавчих проваджень, де стягувачем виступає ДПП "Кривбаспромводопостачання", а боржником заявник, у тому числі й у завершеному ВП № 36758866, але cтаном на дату подання скарги відповідь щодо можливості зняти арешти у зазначеному виконавчому провадженні на адресу АТ "Криворізька теплоцентраль" не надходила.

Відтак арешти, накладені на майно та кошти АТ "Криворізька теплоцентраль" у межах виконавчого провадження № 36758866, є чинними, на підтвердження чого заявник посилається на долучені ним до скарги довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 404899095 від 22.11.2024, а також лист АТ КБ "Приватбанк" № 20.1.0.0.0/7-240524/61502 від 12.06.2024.

Підсумовуючи, скаржник зазначає про те, що закінчення виконавчого провадження, як і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким інші дії державного виконавця не проводяться, накладений на майно боржника арешт знімається.

При цьому скаржник посилається на висновки, викладені у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 (головуючий суддя Мартинюк Н.М., судді Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М.).

(Судом встановлено, що указані висновки аналогічні з висновками, викладеними у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 815/7269/15 (головуючий суддя Мартинюк Н.М., судді Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М.).

Тому скаржник вважає, що оскільки виконавчий документ у виконавчому провадженні № 36758866 був повернутий стягувачу, а виконавчий збір стягнутий в окремому виконавчому провадженні, не зняття арешту з його майна та рахунків у виконавчому провадженні після повернення виконавчого документа стягувачу та після додаткового звернення із заявою є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, а порушене право скаржника підлягає захисту в судовому порядку.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, за розпорядженням керівника апарату суду № 22 від 21.01.2025 відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 29/117-10 для розгляду поданої скарги.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.01.2025 для розгляду скарги призначено суддю Колісника І.І.

Ухвалою суду від 23.01.2025 скарга Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" прийнята до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 04.02.2025 о 14:15 год. Стягувачу та органу ДВС запропоновано подати письмову правову позицію по суті скарги.

У судове засідання представники стягувача та органу ДВС не з`явилися, пояснень по суті скарги не подали, про дату, час і місце засідання суду повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України шляхом надсилання ухвали суду від 23.01.2025 до їхніх електронних кабінетів.

Ухвалою суду від 04.02.2025 з метою забезпечення єдності судової практики та відповідно до статей 228, 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі № 29/117-10 зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) на вирішення якої було поставлено питання про відступ від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, сформульованого у постанові від 26 травня 2020 року у справі №815/7269/15 (адміністративне провадження № К/9901/12587/18), щодо можливості зняття арешту з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою суду від 03.06.2025 провадження у справі поновлено; призначено судове засідання на 12.06.2025 о 12:20 год; усі учасники справи повідомлені про дату, час і місце судового засідання в порядку статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується наявними у справі довідками про доставлення ухвали суду до їхніх електронних кабінетів.

У призначене судове засідання представники учасників справи не з`явилися. 05.06.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник заявник Тетера О.В. подав заяву про проведення засідання суду за його відсутності. При цьому просив задовольнити скаргу з огляду на відсутність майнових претензій стягувача до заявника, на підтвердження чого долучив до заяви акти звірки взаєморозрахунків між представниками сторін станом на 01.11.2024 та 07.04.2025.

Згідно з частиною другою статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За вказаних обставин неявка в судове засідання представників учасників справи не перешкоджає подальшому руху справи за їхньої відсутності.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 327 цього Кодексу встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який є виконавчим документом.

Відповідно до статті 339-1 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За частинами другою, третьою статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Подана боржником скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника (на час видачі господарським судом наказу від 02.07.2010) були врегульовані Законом України № 606-XIV від 21.04.1999 (із змін. і доп.) "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV), який втратив чинність 05 жовтня 2016 року з набранням чинності Законом України № 1404-VIII від 02.06.2016 (із змін. і доп.) "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Пунктами 5, 6, 7 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (п. 5); рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження (п. 6); виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п. 7).

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону №1404-VIII.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником з метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Обставини вчинення державним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду від 02.07.2010, які викладені заявником у скарзі, знайшли своє підтвердження.

Зокрема, повернення виконавчого документа органом ДВС стягувачу Державному промисловому підприємству "Кривбаспромводопостачання" мало місце 16.03.2017 з підстав пункту 4 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Згідно з цією правовою нормою виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Аналогічні підстави для повернення виконавчого документа містилися також і в пункті 4 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV.

Стаття 39 Закону № 1404-VIII визначає підстави для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з абзацом першим статті 40 Закону № 1404-VIII (в редакції на час винесення постанови від 16.03.2017) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

За змістом статті 39 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Підставою для закінчення виконавчого провадження може бути лише повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ (п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII).

Досліджуючи питання випадків, за яких державний (приватний) виконавець знімає арешт з майна боржника, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у справі № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) зазначила про те, що виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII). Подібні положення містяться у частині першій статті 50 Закону № 606-XIV. Також виконавець знімає арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII, з-поміж яких: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно тощо.

Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (частина четверта статті 40 Закону № 1404-VIII) (див. п. 69).

Підсумовуючи висновки про застосування норм права, Велика Палата Верховного Суду у пункті 87 постанови від 14.05.2025 у справі № 2/1522/11652/11 зазначила таке.

Законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 37 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Отже, за обставинами справи повернення державним виконавцем на підставі постанови від 16.03.2017 наказу суду від 02.07.2010 стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження ВП № 36758866 й зняття арешту з майна та коштів боржника (заявника скарги). Державний виконавець не допустив порушень, які б могли бути підставою для визнання його дій/бездіяльності неправомірними, а відтак для задоволення скарги.

Наданий заявником під час судового провадження акт звірки взаєморозрахунків між АТ "Криворізька теплоцентраль" та ДПП "Кривбаспромводопостачання" станом на 07.04.2025 про відсутність заборгованості АТ "Криворізька теплоцентраль" у межах справи № 29/117-10 не змінює висновків суду, оскільки цей акт не впливає на правомірність дій державного виконавця, оцінка яким дається судом з урахуванням підстав скарги.

Скаржник не позбавлений права доводити відсутність своєї заборгованості за виконавчим документом у цій справі в межах іншого судового провадження відповідно до статті 328 Господарського процесуального кодексу України (визнання наказу таким, що не підлягає виконанню).

Керуючись ст.ст. 2, 232 -235, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо не зняття арешту з майна (рахунків) у виконавчому провадженні № 36758866 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 12.06.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повна ухвала складена 18.06.2025.

Суддя І.І. Колісник