ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3701/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Херсона (селище Чкалова, буд. 37, м. Херсон, Херсонський р-н, Херсонська обл.,73008) до відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. Валентини Крицак, м. Херсон, 73036) про розірвання договору

за участю представників:

від позивача: Галенських А.А.;

від відповідача: Костюшенко ІО.М.;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Одеської області з позовом звернувся Квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсона (далі - КЕВ м. Херсона, позивач) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області, Пенсійного фонду України (далі - ПФУ, відповідач) про розірвання договору на передачу в безоплатне користування нерухомого майна (позички) № 404 від 24.12.2021.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору між КЕВ м. Херсона та ПФУ є розірвання договору на передачу в безоплатне користування нерухомого майна № 404 від 24.12.2021. Так, умовами п. 1.1 договору визначено, що об`єктом користування (позички) є нежитлова адміністративна будівля, що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, просп. Миру, буд. 54а, що підтверджується додатками до позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 вказаний позов та додані до нього матеріали були направлені за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із тим, що відповідач (ПФУ) є центральним органом виконавчої влади.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Херсона до Пенсійного фонду України про розірвання договору передати за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Літвінову С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2024 прийнято позовну заяву Департаменту до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

18.11.2024 Пенсійний Фонд України надав відзив на позов відповідно якому просить замінити неналежного відповідача Пенсійний фонд України на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та відмовити в задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу міста Херсона в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.

25.11.2024 позивач надав відповідь на відзив відповідно якої з відзивом на позовну заяву позивач не погоджується з підстав викладених у відповіді.

09.12.2024 за вх.№44058/24 КЕВ м. Херсона звернулось із клопотанням про заміну належного відповідача по справі №916/3701/24, в якому просить суд замінити неналежного відповідача, а саме Пенсійний фонд України на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач посилається на те, що обов`язок щодо виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області правочинів (договорів) пенсійним фондом України покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Ухвалою суду від 06.01.2025 замінено неналежного відповідача у справі №916/3701/24 Пенсійний фонд України на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

27.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернулось до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спора.

Обгрунтовуючи заяву, відповідач зазначає, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області інформація щодо існування договору № 404 від 24.12.2021 була відсутня. Більше того, нерухоме майно, що є предметом договору №404 від 24.12.2021 на сьогоднішній час перебуває на тимчасово окупованій території, що позбавляє можливості здійснювати фактичне керування цим майном. В свою чергу, відповідач не відмовляв позивачу у достроковому припиненні договору № 404 від 24.12.2021. Більше того, відповідно до п. 7.1. вищезгаданого договору, строк його дії закінчився 30 листопада 2024 року. Умови договору не передбачають його подальшу пролонгацію.

Отже, відповідач вважає що в даному випадку фактично відсутній предмет спору.

Позивач надав заперечення проти заяви про закриття провадження у справі так як відповідно до постанови № 634, договір на передачу в безоплатне користування нерухомого майна (позички) № 404 від 24.12.2021 є продовженим.

Судом відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідач в клопотанні зазначає, що відповідно до п. 7.1. вищезгаданого договору, строк його дії закінчився 30 листопада 2024 року та умови договору не передбачають його подальшу пролонгацію.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу 1 пункту 5 Постанови КМУ України від 27 травня 2022 р. № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану»(далі-Постанова № 634) договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Отже, суд погоджується з позивачем, що відповідно до постанови № 634, договір на на передачу в безоплатне користування нерухомого майна (позички) № 404 від 24.12.2021 є продовженим.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відзив на позов не надав, отже суд розглядає справу за наявними матеріалами, відповідно до ст. 165 ГПК України.

05.06.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив:

24.12.2021 року між Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області (далі - Орендодавець) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Херсон (далі-Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 404 від 24.12. 2021р. (далі - Договір).

Відповідно п.п.1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає нежитлову адміністративну будівлю, загальною площею 157,4 кв.м. за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, проспект Миру, буд. 54-а.

Відповідно п.п.1.2., 1.5. Договору майно передається в оренду Орендарю з метою розміщення групи Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку , строком з 01.01.2022р по 31.11.2024р.

Проте, в лютому 2022 року вся територія Херсонської області була окупована військами агресора Російською Федерацією і як наслідок Херсонський зональний відділ Військової служби правопорядку в зазначених орендованих нежитлових приміщеннях не був розміщений і до цього часу не знаходиться.

Отже, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсона зазначає, що фактично не користувався нежитловим приміщенням, яке було передано за Договором оренди комунального майна, і не користується до цього часу.

Таким чином, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсона (далі - КЕВ м. Херсона, позивач) до Пенсійного фонду України (далі - ПФУ, відповідач) про розірвання договору на передачу в безоплатне користування нерухомого майна (позички) № 404 від 24.12.2021.

Враховуючи, що обов`язок щодо виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області правочинів (договорів) пенсійним фондом України покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області то і відповідачаем по справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 24.12.2021 року між Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Херсон (далі-Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 404 від 24.12. 2021р. (далі - Договір).

Пенсійний фонд України наказом від 02.05.2023 № 74 закріпив майно, передане Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області за передавальним актом від 28.04.2023, на праві оперативного управління за Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області (7) та наказав, зокрема, забезпечити взяття на баланс та збереження майна, в тому числі шляхом укладання та/або виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області правочинів, необхідних для його охорони, обслуговування, отримання комунальних послуг тощо, а також здійснення видатків, зокрема зі сплати податків, зборів, інших платежів, пов`язаних з утриманням майна.

Отже, обов`язок щодо виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області правочинів (договорів) пенсійним фондом України покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Крім того, відповідно до абзацу 1 пункту 5 Постанови КМУ України від 27 травня 2022 р. № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану»(далі-Постанова № 634) договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідно до постанови № 634, договір на на передачу в безоплатне користування нерухомого майна (позички) № 404 від 24.12.2021 є продовженим.

Відповідно п.п.1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає нежитлову адміністративну будівлю, загальною площею 157,4 кв.м. за адресою: Херсонська Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.08.2024 3 область, Генічеський район, м. Генічеськ, проспект Миру, буд. 54-а.

Відповідно п.п.1.2., 1.5. Договору майно передається в оренду Орендарю з метою розміщення групи Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку , строком з 01.01.2022р по 31.11.2024р.

Проте, в лютому 2022 року вся територія Херсонської області була окупована військами агресора Російською Федерацією і як наслідок Херсонський зональний відділ Військової служби правопорядку в зазначених орендованих нежитлових приміщеннях не був розміщений і до цього часу не знаходиться.

Отже, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсона фактично не користувався нежитловим приміщенням, яке були передано за Договором оренди комунального майна, і не користується до цього часу.

Відповідно до пункту 7.2. Договору дострокове розірвання Договору можливе з підстав, передбачених законодавством, за взаємною згодою сторін, а також з ініціативи однієї зі сторін. Про бажання розірвати договір достроково Сторона-ініціатор розірвання зобов`язана письмово попередити другу Сторону не менш ніж за 30 календарних днів до дати розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі- Наказ № 309) визначає Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до Наказу № 309, розділ - Херсонська область, Генічеський район, код UA0088940, вся територія Генічеського району тимчасово окупована Російською Федерацією з 24.02.2022р.

Відповідно до ч.1 -4 ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, Орендар не використовує об`єкт оренди за призначенням, тому що не користується нежитловим приміщенням, яке було передано за Договором, і не користується до цього часу.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ГПК України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

КЕВ м. Херсона звернувся до Відповідача- 2 (Пенсійний фонд України, на електрону пошту листом 570/116 від 23.01.2024 року- повідомленням з пропонуванням достроково розірвати Договір оренди у зв`язку з істотною зміною обставин та додатковою угодою, що підтверджується роздруківка з електронної пошти . .

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, Договір підлягає розірванню,

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. "Віктор Назаренко проти України" (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі "Беер проти Австрії" (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 232, 233, 236-238. 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір на передачу в безоплатне користування нерухомого майна (позички) № 404 від 24.12.2021 року

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. Валентини Крицак, м. Херсон, 73036) на користь Квартирно- експлуатаційного відділу міста Херсона (селище Чкалова, буд. 37, м. Херсон, Херсонський р- н, Херсонська обл., 73008, код 08294952) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Повний текст рішення складено 16 червня 2025 р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов