УХВАЛА

м. Київ

12.06.2025Справа № 910/6319/25
Суддя Мандичев Д.В., розглянувши

Заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги п`ятої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху. Встановлено строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Встановлено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання суду: плану реструктуризації боргів боржника, який відповідає вимогам чинного законодавства; відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування заявника у місті Києві станом на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

28.05.2025 до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено розписку ОСОБА_1 від 31.03.2025.

Дослідивши заяву боржника від 27.05.2025, суд дійшов висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) без розгляду з огляду на наступне.

Судом в ухвалі від 22.05.2025 було встановлено невідповідність долученого заявником плану реструктуризації боргів вимогам чинного законодавства.

Так, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником долучено план реструктуризації боргів, відповідно до якого ОСОБА_1 пропонує до списання більше 95 % задекларованої заборгованості (заявником вказано розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення вимог кредиторів 563,65 грн. при задекларованій заборгованості у розмірі 713 056,53 грн.).

Усуваючи недоліки, визначені в ухвалі суду від 22.05.2025, боржником зазначено про неврахування судом положень п. 3 ч. 3 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, якими визначено, що план реструктуризації може містити положення про прощення (списання) боргів. Крім того, боржник наголошує на тому, що подання ним плану реструктуризації, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, наразі неможливе через відсутність відомостей про розмір та черговість грошових вимог кредиторів, визнаних судом у справі про неплатоспроможність.

З даного приводу суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника, а не по суті списання заборгованості.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 119 КУзПБ відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

Частиною четвертою статті 116 КУзПБ визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У силу частини першої статті 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Як вірно зазначено апеляційним господарським судом, виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень статті 116 КУзПБ, що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, колегія суддів вважає, що такий боржник повинен повно та всебічно сприяти кредиторам та керуючому реструктуризацією у встановлені свого реального майнового стану, а також запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань.

Пунктами 2, 3 частини другої статті 123 КУзПБ встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

У свою чергу, розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 КУзПБ, зокрема у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду №925/473/20 від 25.08.2021 року.

Боржником не подано до суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства.

Нормами пункту 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство.

Положеннями ч. 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до Господарського суду міста Києва, ОСОБА_1 зазначає, що він не має зареєстрованого місця проживання/перебування, на підтвердження чого заявником долучено витяг № 2025/000127271 від 06.01.2025 з реєстру Київської територіальної громади, який було видано більше ніж за 5 місяців до звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім того, ОСОБА_1 зазначено, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого заявником подано до суду розписку від 24.01.2025, складену та підписану особисто заявником.

За змістом ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні":

- свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;

- вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

- місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

- місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

- особа - фізична особа.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Суд звертає увагу заявника, що долучена до заяви про усунення недоліків розписка заявника від 31.03.2025 про те, що ОСОБА_1 з 01.03.2018 по теперішній час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 досліджувалася судом на етапі вирішення питання про прийняття заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. У свою чергу, згідно з Витягом з реєстру Київської територіальної громади № 2025/000127271 від 06.01.2025 ОСОБА_1 22.12.2016 знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому, станом на 12.06.2025 заявником не було надано суду належних у розумінні Господарського процесуального кодексу України доказів того, що зареєстрованим місцем проживання (перебування) заявника є місто Київ.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до частини 6 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, встановлені судом обставини під час розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та не усунення заявником недоліків вказаної заяви, які були встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025, унеможливлюють прийняття її до розгляду, а тому вказана заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), про що судом постановляється відповідна ухвала.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ч. 6 ст. 12, ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до Господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя Д.В. Мандичев