ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2025 р. Справа№ 910/12716/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «ДС Ексім» : Шевченко А.М. - за ордером серії АІ №1741901 від 11.11.2024;

від ТОВ «Стужень» : Теплюк В.С. - за ордером серії АА №1496771 від 15.10.2024.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 (суддя Омельченко Л.В., повний текст ухвали складено та підписано - 28.01.2025)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім»

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 (суддя Омельченко Л.В., повний текст ухвали складено та підписано - 28.01.2025), зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім»; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» у розмірі 14 799 514,61 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім»; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стужень» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Стужень» у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім».

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального -ч. ч. 1, 2 ст. 9, ч. 6 ст. 39 КУзПБ та процесуального права п. 1 ч. 2 ст. 202, ч. 3 ст. 277 ГПК України.

Так, скаржник посилається на те, що Господарський суд міста Києва належним чином не повідомив ТОВ «ДС ЕКСІМ» про розгляд справи 20.01.2025 о 15:16, оскільки ухвалою суду від 27.11.2024 підготовче судове засідання у справі призначено на 20.01.2025 об 11:45, у яке представник Боржника адвокат Шевченко А.М. прибула завчасно та мала намір брати участь у призначеному судовому засіданні, але призначене на 11:45 вчасно не розпочалося, а об 11:47 було оголошено повітряну тривогу у місті Києві, представник ТОВ «ДС ЕКСІМ» адвокат Шевченко А.М. вимушено покинула приміщення Господарського суду міста Києва та в подальшому представницею ТОВ «ДС ЕКСІМ» адвокатом Шевченко А.М. через підсистему Електронний суд було подано до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у справі 910/12716/24, призначеного на 20.01.2025 об 11:45, на іншу дату (зареєстровано в суді 20.01.2025 о 12:57), яке не задоволено судом безпідставно, як вважає скаржник.

Крім того скаржник зазначає про те, що суд за відсутності Боржника розглянув і клопотання Боржника про витребування доказів, та, заслухавши думку лише Кредитора щодо цього клопотання, й повністю проігнорувавши доводи Боржника, викладені у клопотанні, ухвалив рішення про відмову у його задоволенні.

Разом з тим, в апеляційній скарзі боржник посилається на відсутність Специфікації на поставку товару - Додатка № 1 до Основного договору, так як ТОВ «СТУЖЕНЬ» не надало суду специфікацію до Основного договору, що мала б містити інформацію про істотні умови поставки, а саме про зміст поняття «товар» та його узгоджену ціну в межах Основного договору, що суд першої інстанції не оцінив жодним чином.

Також, скаржник вказує на істотні дефекти змісту та форми видаткових накладних. Видаткові накладні, надані Кредитором містять істотні недоліки, а саме відсутня інформація (ПІБ, посада) про особу, яка ніби то підписувала видаткові накладні від імені ТОВ «ДС ЕКСІМ», що унеможливлює висновок про приналежність зазначеного підпису конкретній особі - ОСОБА_1 , протилежний висновок Кредитора базується на припущенні, означене не було оцінено судом.

В апеляційній скарзі також посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував доводи директора ТОВ «ДС ЕКСІМ» ОСОБА_1 про те, що він особисто пред`явлені Кредитором видаткові накладні не підписував, що підтверджується заявою свідка ОСОБА_1 від 09.11.2024, оскільки останній у цей період був закордоном, що підтверджується належними доказами. Отже, вказане підтверджує, що ОСОБА_1 фізично не міг отримувати товари загальною вартістю 2 789 622,18 грн від ТОВ «СТУЖЕНЬ» 25.03.2021 згідно з дев`ятьма видатковими накладними від 25.03.2021, що додані до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

До того ж, як зазначає скаржник, кредитор-ТОВ «СТУЖЕНЬ» не надало суду жодних документів на підтвердження безпосередньої доставки товару Покупцю за заявленою адресою, його транспортного перевезення, отже реальної поставки товару не було.

Скаржник посилається на те, що основний договір між ТОВ «СТУЖЕНЬ» та ТОВ «ДС ЕКСІМ» не укладався та Кондратенком Д.Д. від імені ТОВ «ДС ЕКСІМ» не підписувався, що підтверджується заявою свідка ОСОБА_1 від 09.11.2024, а також посилається на наявність спору.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

04.04.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариству з обмеженою відповідальністю «Стужень» надійшов відзив, відповідно до якого останнє просить відмовити в задоволені апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім», а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/12716/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у справі № 910/12716/24 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12716/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» про відкриття провадження у справі про банкрутство; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ТОВ «ДС Ексім» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

17.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/12716/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі № 910/12716/24 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12716/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 призначено на 16.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 910/12716/24 оголошено перерву у справі № 910/12716/24 до 12.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 у справі № 910/12716/24 оголошено перерву у справі № 910/12716/24 до 02.06.2025.

02.06.2025 в судовому засіданні було оголошено перерву у даній справі до 04.06.2025.

Явка представників учасників справи

04.06.2025 у судове засідання з`явилися представники боржника та кредитора.

Заяви/клопотання

24.04.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказу.

06.05.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» надійшло клопотання про приєднання доказів.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» у судовому засіданні 04.06.2025 просили задовольнити їх клопотання про долучення доказів.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом п.п. 2, 4 ч. 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Положеннями ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Водночас, згідно з ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на наведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» про приєднання до матеріалів справи доказу та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» про приєднання доказів.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 04.06.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» підтримала доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просила її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Стужень» у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім».

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» у судовому засіданні 04.06.2025 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, у січні 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стужень» звернулося до Господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» у зв`язку з наявністю у нього непогашеної заборгованості у розмірі 15 631 778,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 було прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім»; підготовче засідання суду призначено на 11.11.2024 о 13:30 год; здійснено виклик для участі у судовому засіданні представників заявника, боржника та арбітражного керуючого Святецького Дмитра Вікторовича (свідоцтво арбітражного керуючого № 2101 від 04.10.2023); зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство; встановлено строк до 04.11.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» для подачі суду відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з додатками, складеного відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства.

11.11.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відпустці у період з 11.11.2024 по 24.11.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 20.01.2025 об 11:45 год.; здійснено виклик у судове засідання представників заявника, боржника та арбітражного керуючого Святецького Дмитра Вікторовича.

За наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стужень» про відкриття провадження у справі про банкрутство, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників боржника та кредитора, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право має бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом ч. 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що основними принципами господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку (ч. 7 ст. 4 ГПК України)

Згідно з пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, в якій зазначено, що, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За змістом наведених вище норм у поєднанні з приписами ст. 201 ГПК України господарський суд після відкриття судового засідання має надати оцінку усім відомим йому обставинам і причинам неявки учасників справи, відтак вирішити питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи з дотриманням балансу процесуальних гарантій розумності строків розгляду справи судом та забезпечення прав особи на судовий захист і участь у своїй справі, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.10.2024 прийнято до розгляду заяву ТОВ «СТУЖЕНЬ» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДС ЕКСІМ» з вимогами четвертої черги у розмірі 15 631 778,79 грн та призначено підготовче засідання у справі на 11.11.2024 о 13:30, а також встановлено боржнику строк для подання відзиву на заяву до 04.11.2024.

Так, 04.11.2024 директором ТОВ «ДС ЕКСІМ» та адвокатом Шевченко А.М. через підсистему Електронний суд ЄСІТС подано заяви про продовження ТОВ «ДС ЕКСІМ» строку на подання відзиву, з огляду на що відзив Боржником було подано 11.11.2024.

Проте, 11.11.2024 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Омельченка Л.В. у відпустці у період з 11.11.2024 по 24.11.2024, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024, цією ж ухвалою розгляд заяви ТОВ «СТУЖЕНЬ» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДС ЕКСІМ» призначено на 20.01.2025 об 11:45.

Із матеріалів справи вбачається, що судове засідання, призначене на 20.01.2025 об 11:45, у визначений час не розпочалося, оскільки 20.01.2025 об 11:47 у місті Києві було оголошено повітряну тривогу, яка тривала до 12:14, що підтверджується даними з вебсайту Офіційна карта повітряних тривог України (https://map.ukrainealarm.com).

Внаслідок оголошення повітряної тривоги у місті Києві адвокат Шевченко А.М. вимушено покинула приміщення Господарського суду міста Києва за вказівкою працівників судової охорони з метою прямування до укриття задля збереження власного життя і здоров`я, але після закінчення повітряної тривоги, станом на 12:35 засідання у справі №910/12716/24 не розпочалось.

З огляду на те, що судове засідання у справі у визначений в ухвалі суду час не розпочалося внаслідок повітряної тривоги у місті Києві, що тривала понад 25 хв., представницею ТОВ «ДС ЕКСІМ» адвокатом Шевченко А.М. через підсистему Електронний суд подано до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у справі 910/12716/24, призначеного на 20.01.2025 об 11:45, на іншу дату (зареєстровано в суді 20.01.2025 о 12:57).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» господарський суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

З огляду на вище наведене, місцевий господарський суд повинен був врахувати, що представники учасників даної справи, зокрема і представник боржника - ТОВ «ДС ЕКСІМ», з об`єктивних і поважних причин не змогла з`явитися до суду, у зв`язку з чим і подала відповідне клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тому, за надзвичайної ситуації суд мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Отже, завершення Господарським судом м. Києва розгляду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника- ТОВ «ДС ЕКСІМ» з вимогами четвертої черги у розмірі 15 631 778,79 грн, за відсутності представника боржника, яка мала об`єктивні перешкоди для явки в судове засідання через оголошення, на той час в м. Києві сигналу «повітряна тривога», свідчить про неналежне виконання судом першої інстанції обов`язків із забезпечення всебічності, повноти і справедливості судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується «процесуальна» справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ «Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece» від 06.07.2010 № 54111/07).

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип «рівної зброї» («equality of arms») згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Дюлоранс проти Франції», «Донадзе проти Грузії»).

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).

Таким чином, з урахуванням наведеного та керуючись зазначеними приписами, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що встановлені обставини обмеження права учасників даної справи при розгляді заяви ТОВ «СТУЖЕНЬ» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДС ЕКСІМ» з вимогами четвертої черги у розмірі 15 631 778,79 грн є безумовною підставою для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у даній справі.

За змістом абз. 1 ст. 1 КУзПБ боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

В силу ст. 1 КУзПБ склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Як зазначалось вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стужень» звернулося до Господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» у зв`язку з наявністю у нього непогашеної заборгованості у розмірі 15 631 778,79 грн.

Заява обґрунтована тим, що між ТОВ «Стужень» (постачальник) та ТОВ «ДС ЕКСІМ» (покупець) укладено договір поставки № 27-01-21 від 27.01.2021, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товари. На виконання зазначеного Договору за фактом поставки окремих партій Товару у вигляді електротоварів (освітлювальних приладів) у період з 29.02.2021 по 19.04.2021 Постачальником були складені та надані Покупцю видаткові накладні, які були підписані Покупцем.

При цьому, за період з 02.03.2021 по 04.01.2022 Покупець майже щомісячно здійснював часткові оплати за поставлений товар на поточний рахунок Постачальника, що підтверджується відповідними банківськими виписками, у зв`язку із неповним виконанням Покупцем своїх зобов`язань за Договором поставки зі сплати коштів за поставлений товар, у останнього утворилася заборгованість перед Постачальником у розмірі 14 799 514,61 грн, яка станом на час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ЕКСІМ» не погашена.

Таким чином, зважаючи на неспроможність боржника погасити свої грошові зобов`язання перед ТОВ «Стужень», заявник просить суд відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ЕКСІМ».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредитора здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредитора у справі про банкрутство суд виходить з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч.1 ст. 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Як зазначалось вище, суд першої інстанції задовольняючи заяву кредитора ТОВ «Стужень» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДС ЕКСІМ» виходив з того, що відносини між кредитором і боржником врегульовані договором поставки № 27 - 01 - 21 від 27.01.2021, умовами якого боржник належним чином не виконав та не розрахувався в повному обсязі за поставлений йому кредитором товар, внаслідок чого на даний час у нього існує не погашений борг на вказану суму, строк виконання якого настав.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає передчасним такий висновок місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції залишив поза увагою заперечення боржника про те, що відповідно до пункту 1.1., 4.1., 4.2. договору поставки № 27 - 01 - 21 від 27.01.2021 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товари (надалі іменується «товар»). Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), Сторони визначають у специфікації, що є Додатком № 1 до цього Договору.

Загальна сума договору складає 19 396 807 (дев`ятнадцять мільйонів триста дев`яносто шість тисяч вісімсот сім) грн. 68 коп.

Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за цінами, що визначені за одиницю товару у специфікації. Оплата товарів Покупцем здійснюється за загальною ціною товару шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок Постачальника частковими платежами, у сумах, узгоджених Сторонами, але в будь-якому випадку остаточний розрахунок по Договору має бути здійснено не пізніше 31.12.2022.

Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками (п. 8.5. Основного договору).

До заяви Кредитора не було додано Додаток № 1 до Основного договору, який є його невід`ємною частиною, та визначає деталізовані характеристики товару, що мав поставлятися в межах Основного договору. Не було додано цей Додаток № 1 Кредитором і після отримання відзиву Боржника на заяву Кредитора.

Відтак за змістом Основного договору неможливо встановити який саме товар, якої кількості, з якими характеристиками та за якою ціною Кредитор зобов`язувався поставити Боржнику, у свою чергу норми ст. 266 ГК України, так само як і п. 1.1. Основного договору, визначають специфікацію обов`язковою частиною договору поставки, що безпосередньо визначає його предмет та ціну кожної окремої одиниці товару.

Отже, боржник зазначає про відсутність Специфікації на поставку товару - Додатка № 1 до Основного договору, оскільки ТОВ «СТУЖЕНЬ» не надало суду специфікацію до Основного договору, що мала б містити інформацію про істотні умови поставки, а саме про зміст поняття «товар» та його узгоджену ціну в межах Основного договору, що суд першої інстанції не оцінив жодним чином.

Також, боржник посилається на те, що, видаткові накладні, надані Кредитором містять істотні недоліки, а саме відсутня інформація (ПІБ, посада) про особу, яка ніби то підписувала видаткові накладні від імені ТОВ «ДС ЕКСІМ», що унеможливлює висновок про приналежність зазначеного підпису конкретній особі - ОСОБА_1 , протилежний висновок Кредитора базується на припущенні, однак значене не було оцінено судом першої інстанції.

При цьому, як зазначає боржник, суд першої інстанції залишив поза увагою доводи директора ТОВ «ДС ЕКСІМ» ОСОБА_1 про те, що він особисто пред`явлені Кредитором видаткові накладні не підписував, що підтверджується, зокрема, заявою свідка ОСОБА_1 від 09.11.2024, а також доводи викладені у відзиві боржника про те, що ОСОБА_1 часто виїжджав за межі території України, зокрема і в період ніби то проведення операцій з поставки товару Кредитором, таким чином зазначене ставить під сумнів те, що директор боржника особисто отримав поставлений кредитором товар у вказаний ним період.

На підтвердження вказаного було спрямовано адвокатський запит № 60/А.З. від 06.11.2024 (додано до відзиву) до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби та повідомлено суду про подання додаткових доказів по даному факту.

Так, листом від 08.11.2024 № 19 - 78027/18/24 - Вих. ГЦОСІ ДПС України (додано до клопотання від 28.11.2024) у відповідь на адвокатський запит № 60/А.З. від 06.11.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ) виїхав з території України 04.03.2021 о 16:33 на автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 через пункт пропуску Грушів (прикордонний пункт Грушів - Будомєж - пункт пропуску через польсько - український кордон), після чого в`їзд до України здійснив 25.03.2021 о 14:48 на автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 через пункт пропуску Краківець (прикордонний пункт Краківець - Корчова - пункт пропуску через польсько - український кордон).

Також банківською випискою ОСОБА_1 за 25.03.2021 (додано до клопотання від 28.11.2024) підтверджується, що 25.03.2021 о 19:11 ОСОБА_1 здійснив придбання пального на АЗС в селі Улашанівка Пулинського району Житомирської області по напрямку руху автошляхом Е40 до міста Києва, а також о 20:24 в селі Калинівка Бучанського району Київської області, тобто ще за 60 км до міста Києва.

Відтак, господарський суд першої інстанції не врахував зазначеного та не надав належної оцінки запереченням боржника щодо неможливості ОСОБА_1 фізично отримувати товари загальною вартістю 2 789 622,18 грн від ТОВ «СТУЖЕНЬ» згідно з дев`ятьма видатковими накладними від 25.03.2021, що додані до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з перебуванням ним за територією країни.

Разом з тим, місцевий господарський суд залишив позо увагою заперечення боржника щодо доставки вказаного товару йому за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою розташований об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 284,7м2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування будинку №4670 від 16.12.2011, що підтверджується інформаційною довідкою №402431511 від 05.11.2024 (додано до відзиву на заяву Кредитора), вказаний житловий будинок не є об`єктом, через який можливе провадження господарської діяльності ТОВ «СТУЖЕНЬ».

При цьому, кредитор- ТОВ «СТУЖЕНЬ» стверджує, що спірний товар ніби то поставлявся та фізично знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки приміщення площею 104,00 кв.м. за вказаною адресою було передано ОСОБА_1 в орендне користування ТОВ «СТУЖЕНЬ» на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 311220 від 31.12.2020, проте боржник посилається на відсутність належних доказів які б це підтверджували, і на це суд також уваги не звернув.

До того ж, як вказує боржник, свідок ОСОБА_1 стверджує, що в будинку в селі Бузова в період з 01.01.2020 - 01.10.2021 він фактично безперервно проживав разом зі своїм рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, у вказаний період так і до дня складення заяви свідка ТОВ «СТУЖЕНЬ» не здійснювало жодних поставок жодних господарських товарів, ні приладів освітлення, ні будь яких інших товарів за адресою 08120, Київська обл., Києво - Святошинський р-н, с.Бузова, вул. Дніпровська 28б. У даних запереченнях від 20.01.2025 суду першої інстанції було повідомлено, що додаткові свідчення будуть подані у формі заяви свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 88 ГПК України.

Подати таку заяву одночасно із цими запереченнями було неможливо у зв`язку з проживанням вказаної особи за межами України, а саме в Словаччині в місті Братислава, через що посвідчення заяви свідки та її направлення до України потребує тривалого часу, проте суд першої інстанції залишив означене поза увагою.

Так, заявою свідка ОСОБА_2 від 28.01.2025 стверджується, що житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належав рідному братові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є засновником та директором ТОВ "ДС ЕКСІМ" ().

В означеному будинку в період з 01.01.2020 - 01.10.2021 свідок фактично безперервно проживав разом зі своїм рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зазначений період ТОВ «СТУЖЕНЬ» () не здійснювало жодних поставок жодних господарських товарів, ні приладів освітлення, ні будь яких інших товарів за адресою: 08120, Київська обл., Києво - Святошинський р-н, с. Бузова, вул. Дніпровська 28б.

Таким чином, у даному випадку суд першої інстанції наведеного вище не врахував, безпідставно завершив підготовче засідання у справі про банкрутство без з`ясування та оцінки обставин, що мають виключне значення для справи.

Крім того, під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 39 КзПБ, підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є наявність між сторонами спору про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Представник боржника в апеляційній скарзі стверджував, що уповноважений представник боржника не підписував будь-яких договорів поставки чи будь-які інші документи про передачу товару та відповідно товар, не отримував, посилається на відсутність специфікації на поставку товару - додатка № 1 до договору поставки, а також наявність дефектів змісту та форми видаткових накладних наданих на підтвердження цих господарських операцій. Тобто боржник не визнає та спростовує існування між Ініціюючим кредитором та Боржником будь-яких господарських відносин, а отже Боржник оспорює наявність заборгованості. Наведене свідчить про існування спору про право між сторонами, який необхідно розглядати в порядку позовного провадження. Наведене, в свою чергу виключає відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, суду першої інстанції під час нового розгляду слід звернути увагу на обставини та докази, на які посилається Боржник, для перевірки наявності/відсутності спору про право між Боржником та Кредитором, що в свою чергу може мати вирішальне значення під час прийняття рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство в силу припису ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на вищевказане, здійснивши перевірку обґрунтованості вимог скаржника, а також проаналізувавши подані боржником докази, дослідивши всі обставини справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку дійшла висновку про неможливість дійти однозначного та беззаперечного висновку про наявність або відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, встановити дійсний розмір грошового зобов`язання боржника з огляду на ті фактичні обставини, які були повідомлені під час апеляційного розгляду даної справи.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти російської федерації» зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Трофимчук проти України» зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» підлягає частковому задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 - скасуванню, а матеріали справи належить направити на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Ексім» задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі № 910/12716/24 скасувати.

3. Справу № 910/12716/24 направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текс постанови складено та підписано 18.06.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко