СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
17 червня 2025 року м. Харків Справа № 917/2345/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,
за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
представники сторін у судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" про прийняття додаткового рішення у справі № 917/2345/24
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ", м. Харків,
до відповідача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер", м. Лубни, Полтавська область,
про стягнення 620 250,00 грн
та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер", м. Лубни, Полтавська область,
до відповідача за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол", м. Харків,
про стягнення 387 133,08 грн
Позивач за первісним позовом (Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол") просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом (Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер") 620 250, 00грн безпідставно збережених грошових коштів.
Позивач за зустрічним позовом (Товариство з обмеженою відповідальністю "Машлазер") просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом (Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол") 387 133, 08грн пені, нарахованої за період з 16.03.2023 по 08.01.2025 за несвоєчасне виконання останнім умов укладеного між сторонами 16.11.2022 року Договору поставки №01-16/11/22 за порушення строків прийняття товару.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.03.2025 у справі №917/2345/24 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" до відповідача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" 620 250,00 грн заборгованості та 7 443,00 грн витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер" залишено без задоволення. рішення Господарського суду Полтавської області від 25.03.2025 у справі №917/2345/24 залишено без змін.

09.06.2025 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер" на свою користь судові витрати на правничу допомогу в сумі 50 000, 00грн.

До заяви додані копії договору про надання правничої допомоги від 26.07.2024, додаткової угоди №1 від 10.05.2025 до договору про надання правничої допомоги від 26.07.2024, акту приймання-передачі наданих послуг від 06.06.2025.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" зазначало про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, а також повідомив суд до закінчення судових дебатів у справі, що відповідні докази будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" про ухвалення додаткового рішення до розгляду. Розгляд заяви призначено на "17" червня 2025 року о 09:45год.

11.06.2025 від заявника надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача за первісним позовом.

16.06.2025 від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, зазначає, що заявлені витрати на складання та подання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судових засіданнях є завищеною.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Машлазер" зазначає, що перелік наданих адвокатом Кувакіною Н.В. послуг не містить підтверджень про додаткові складнощі у процесі, які б обгрунтовували таку високу вартість.

З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції в повному обсязі або зменшити розмір заявлених до стягнення витрат як необгрунтованих, непропорційних і документально не підтверджених.

Сторони своїм правом на участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 17.06.2025 не скористалися, їх представники у судове засідання не з`явилися, були належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Враховуючи, що представник заявника просить розглядати заяву за відсутності його представника, і неприбуття у судове засідання представників сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, з огляду на строк розгляду заяви, судова колегія вважає можливим розглянути заяву в даному судовому засіданні.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає таке.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Дослідивши надані позивачем за первісним позовом докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що надані докази є такими, що підтверджують його витрати у розмірі 50 000, 00грн на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Так, до поданої заяви в якості доказів понесення судових витрат позивачем долучено копії договору про надання правничої допомоги від 26.07.2024, додаткової угоди №1 від 10.05.2025 до договору про надання правничої допомоги від 26.07.2024, акту приймання-передачі наданих послуг від 06.06.2025.

Договір про надання правової допомоги від 26.07.2024 наявний у матеріалах справи, детальна правова оцінка якому надана Східним апеляційним господарським судом у постанові Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2025.

Зазначені адвокатом види наданих послуг та вартість їх надання зазначені у додатковій угоді №1 від 10.05.2025 до договору про надання правової допомоги від 26.07.2024 та акті приймання-передачі від 06.06.2025, а саме:

1) складання та подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер" на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.03.2025 у справі №917/2345/24 - 30 000, 00грн;

2) участь в судових засіданнях у справі №917/2345/24 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання - 15 000, 00грн;

3) надання консультацій по справі - 5 000, 00грн.

Загальна вартість послуг складає 50 000, 00грн.

Підписанням акту сторони підтвердили належне отримання послуг відповідно до договору.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Судова колегія зазначає, що дана справа не є складною та об`ємною, як результат не потребувала значного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Предметом розгляду в межах справи №917/2345/24 було стягнення попередньої оплати за договором поставки, правовідносини за яким не викликають складнощів.

Судова практика щодо означеної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу.

Адвокат позивача позивача за первісним позовом брала участь у суді першої інстанції, отже, матеріали і обставини справи їй вже знайомі під час розгляду справи судом першої інстанції.

Судом першої інстанції було ухвалено рішення на користь позивача за первісним позовом, тому адвокат не потребувала багато часу та зусиль для складання відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень.

На стадії апеляційного перегляду правова позиція у сторін фактично є сформованою, адвокат готувала відзив на апеляційну скаргу з урахуванням вже наявної позиції, яка була викладена в суді першої інстанції у позовній заяві, а також правової позиції, викладеної місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні.

В акті не конкретизовано, в чому полягала така послуга адвоката, як надання консультацій на стадії апеляційного перегляду судового рішення, як і заявник не обгрунтовує необхідність такої послуги.

Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського доходить висновку, що відповідно до положень статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, за рахунок відповідача за первісним позовом мають бути відшкодовані витрати позивача за первісним позовом на професійну правничу допомогу в частині надання адвокатом послуг в суді апеляційної інстанції на загальну суму 20 000, 00грн, які колегія суддів розцінює достатніми та обґрунтованими. В решті вимог позивача за первісним позовом слід відмовити як таких, що не відповідають зазначеним вище принципам та критеріям.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" про прийняття додаткового рішення у справі №917/2345/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлазер" (вулиця Черняховського, будинок 3, місто Лубни, Полтавська обл., 37502, ідентифікаційний код 37173928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" (вулиця Шевченка, будинок 111, місто Харків, 61013, ідентифікаційний код 30991072) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000, 00 гривень (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 18.06.2025.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко