ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.06.2025м. СумиСправа № 920/1189/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1189/24

за позовом Першого заступника керівника Сумської окружної прокуратури

(вул. Магістратська, 12, м. Суми, 40000) в інтересах держави

в особі позивача: Лебединської міської ради Сумської області

(вул. Сумська, 12, м. Лебедин, Сумська область,42200,

)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонмар»

(вул. Декабристів, 41, м. Миколаїв, 54020, )

про стягнення 2 652 349 грн 22 коп.,

за участю представників сторін:

прокурор: Гладенко Я.Ю.,

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

при секретарі судового засідання Ляскевич М.О.

Суть спору. 20.09.2024 прокурор в інтересах держави в особі позивача, звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на користь Лебединської міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельними ділянками кадастрові номери :01:041:0183 та :01:036:0462 за 2023 та 7 місяців 2024 року у розмірі 2 706 866,55 грн. Також просить стягнути з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891, р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) кошти, витрачені на сплату судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1189/24; призначено підготовче засідання на 22.10.2024, 10:00; позивачу та відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

14.10.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду відзив (вх.№3143) на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

17.10.2024 через систему «Електронний суд» прокурором надано до суду:

- відповідь (вх.№3204) на відзив на позовну заяву;

- заяву (вх.№4571) про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, враховуючи сплату відповідачем земельного податку у сумі 54517,33 грн (за липень 2024), що підтверджується платіжною інструкцією від 27.08.2024 №231, просить суд: стягнути з ТОВ «Лонмар» на користь Лебединської міської ради безпідставного збереженні кошти за користування земельними ділянками кадастрові номери :01:041:0183 та :01:036:0462 за 2023 та 7 місяців 2024 року у розмірі 2 652 349,22 грн; стягнути з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури кошти, витрачені на сплату судового збору; повернути на користь Сумської обласної прокуратури кошти, витрачені на сплату судового збору у сумі 654,21 грн.

Протокольною ухвалою суду від 28.11.2024 задоволено заяву (вх.№4571) прокурора про зменшення розміру позовних вимог, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням вказаної заяви.

17.10.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№3203) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

21.10.2024 позивачем через електронну пошту надано до суду клопотання від 21.10.2024, №02-13/3865, згідно з яким позивач підтримує позовні вимоги Сумської окружної прокуратури з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить задовольнити позов у повному обсязі та здійснювати розгляд справи №920/1189/24 без участі представника позивача.

Розгляд справи 22.10.2024 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці з 21.10.2024 по 22.10.2024.

Ухвалою суду від 23.10.2024 призначено підготовче засідання у справі №920/1189/24 на 12.11.2024, 10:20 (з урахуванням ухвали від 04.11.2024 про виправлення описки).

06.11.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№3430) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 08 год. 40 хв. до 10 год. 46 хв. 12.11.2024 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 12.11.2024 не відбулось.

Ухвалою суду від 12.11.2024 призначено підготовче засідання у справі №920/1189/24 на 28.11.2024, 12:10.

У судовому засіданні 28.11.2024, за участю прокурора суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні у справі №920/1189/24 до 17.12.2024, 10:40, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання від 28.11.2024 згідно з ч. 5 ст. 233 ГПК України.

Ухвалою суду від 28.11.2024 повідомлено Лебединську міську раду та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лонмар», про дату, час і місце судового засідання на 17.12.2024, 10:40.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 22 год. 53 хв. 16.12.2024 до 12 год. 28 хв. 17.12.2024 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 17.12.2024 не відбулось.

Ухвалою суду від 17.12.2024 призначено підготовче засідання у справі №920/1189/24 на 09.01.2025, 11:20.

У судовому засіданні 09.01.2025, за участю прокурора суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні у справі №920/1189/24 до 14.01.2025, 12:30, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання від 09.01.2025 згідно з ч. 5 ст. 233 ГПК України.

Ухвалою суду від 09.01.2025 повідомлено Лебединську міську раду та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лонмар», про дату, час і місце судового засідання на 14.01.2025, 12:30.

09.01.2025 через систему «Електронний суд» прокурором надано до суду заяву (вх.№97), відповідно до якої уточнює суму коштів (31828 грн 19 коп.), витрачених на сплату судового збору, які підлягають стягненню з відповідача на корить Сумської обласної прокуратури з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.01.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/1189/24 на 23.01.2025, 10:50.

22.01.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№293) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 57 хв. 23.01.2025 до 14 год. 06 хв. 23.01.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 23.01.2025 не відбулось.

Ухвалою суду від 23.01.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/1189/24 на 06.02.2025, 10:50.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 48 хв. 06.02.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 06.02.2025 не відбулось.

Ухвалою суду від 06.02.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/1189/24 на 20.02.2025, 12:00.

Ухвалою суду від 20.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу № 920/1189/24 до судового розгляду по суті на 13.03.2025, 10:00.

13.03.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№1086) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 15 хв. до 11 год. 42 хв. 13.03.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 13.03.2025 не відбулось.

Ухвалою суду від 13.03.2025 призначено судове засідання у справі №920/1189/24 на 25.03.2025, 11:20.

24.03.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№1251) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

Розгляд справи 25.03.2025 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 14.03.2025 по 31.03.2025, у відпустці з 01.04.2025 по 03.04.2025.

Ухвалою суду від 04.04.2025 призначено судове засідання у справі № 920/1189/24 на 24.04.2025, 10:50.

23.04.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№1890) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 49 хв. 24.04.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 24.04.2025 не відбулось.

Ухвалою суду від 24.04.2025 призначено судове засідання у справі №920/1189/24 на 06.05.2025, 11:00.

05.05.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№2069) про відкладення розгляду справи №920/1189/24.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 33 хв. до 11 год. 49 хв. 06.05.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 06.05.2025 не відбулось.

Ухвалою суду від 06.05.2025 призначено судове засідання у справі №920/1189/24 на 27.05.2025, 12:00.

Розгляд справи 27.05.2025 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 26.05.2025 по 30.05.2025.

Ухвалою суду від 04.06.2025 призначено судове засідання у справі №920/1189/24 на 10.06.2025, 11:45.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 10.06.2025 не прибули, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 10.06.2025 прокурор підтримав позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) та просив суд задовольнити позов повністю.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора, господарським судом встановлені наступні обставини.

Щодо підстав звернення з даним позовом до суду прокурора в інтересах держави в особі Лебединської міської ради.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Перший заступник керівника Сумської окружної прокуратури, звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Лебединської міської ради Сумської області, зазначив підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом та представництва інтересів держави те, що позивачем як органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів щодо усунення порушень в межах своїх повноважень, в тому числі шляхом звернення до суду.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Лебединської міської ради Сумської області з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Як визначено ст. 10 Закону міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 26, ст. 33 Закону та ст. 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 19 Конституції України, територіальна громада м. Лебедин як власник спірної земельної ділянки делегує Лебединській міській раді Сумської області повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з положеннями ст. 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участь держави у формуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. (ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (ст. 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі ст.ст. 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Лебединської міської ради Сумської області недоотримав би значну суму коштів.

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

У разі, коли вичерпано можливості збалансування місцевих бюджетів і при цьому не забезпечується покриття видатків, необхідних для здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб, держава забезпечує збалансування місцевих бюджетів шляхом передачі необхідних коштів до відповідних місцевих бюджетів у вигляді дотацій та субвенцій відповідно до закону (ст. 66 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Таким чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому.

Фактом не отримання коштів від орендної плати за спірну земельну ділянку місцевим бюджетом порушуються визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Лебедин як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку.

Орган місцевого самоврядування Лебединська міська рада, при наявності порушень інтересів територіальної громади м. Лебедин, а саме факту нездійснення ТОВ «Лонмар» плати за користування земельною ділянкою у передбаченому законодавством розмірі, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та не здійснює захист порушених законних економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста та як наслідок й інтересів держави в цілому.

Так, листом від 06.09.2024 окружною прокуратурою повідомлено Лебединську міську раду про виявлене порушення вимог земельного законодавства.

Листом від 13.09.2024 Лебединська міська рада повідомила, що заходів щодо стягнення вказаних коштів не вживала та не заперечує щодо зверненням з відповідним позовом прокуратурою.

Вказане є підставою для захисту порушених інтересів держави прокуратурою шляхом представництва в суді.

Лебединська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади жителів міста Лебедин, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права власності.

Отже, з вказаних обставин вбачається, що Лебединська міська рада Сумської області (як уповноважений орган на вжиття заходів представницького характеру) неналежним чином виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави.

Таким чином, прокурор, звертаючись з позовом, зазначив підстави для представництва прокурором інтересів держави та підтвердив їх наявність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лонмар» (далі ТОВ «Лонмар», Відповідач) 13.05.2021 зареєстровано право власності на комплекс будівель та споруд за адресою: м. Лебедин, вул. Залізнична, 46, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:041:0183.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Лонмар» 13.05.2021 зареєстровано право власності на комплекс будівель та споруд за адресою: м. Лебедин, вул. Привокзальна, 2 які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:036:0462.

На підставі звернення ТОВ «Лонмар» від 09.03.2023, Лебединською міською радою Сумської області (далі Позивач) прийнято рішення від 12.05.2023 №812-МР, яким надано в оренду вищевказані земельні ділянки Відповідачу строком на 10 років з орендною платою, яка складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0183 (34810010,15 грн), що становить 1392400,41 грн в рік та земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0462 (19061684,44 грн), що становить 762467,38 грн в рік.

У той же час, відомості щодо укладання між Лебединською міською радою та ТОВ «Лонмар» договору оренди вищевказаних земельних ділянок комунальної власності під нерухомим майном Відповідача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до розрахунку Лебединської міської ради (з урахуванням частково сплачених коштів Відповідачем за користування земельними ділянками та, беручи до уваги заяву про зменшення позовних вимог) місцевий бюджет за 2023 рік та з 01.01.2024 по 01.08.2024 не отримав дохід у сумі 2652349 грн 22 коп. за користування Відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :01:041:0183 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:036:0462.

Таким чином, в обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на те, що впродовж 2023 року та з 01.01.2024 по 01.08.2024 Відповідач користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :01:041:0183 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:036:0462 без правовстановлюючих документів, тому, відповідно до положень статей 1212 - 1214 ЦК України, повинен відшкодувати Лебединській міській раді всі доходи, які остання могла б одержати від оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Суд встановив, що Відповідач у період з 01.01.2023 до 01.08.2024 (спірний період відповідно до наданого розрахунку (а.с.27)) був власником нерухомого майна розташованого за адресою: м. Лебедин, вул. Залізнична, 46 та м. Лебедин, вул. Привокзальна, 2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання об`єкту нерухомості, що належить відповідачу на праві власності, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням відповідачем нерухомим майном, презюмується його користування земельною ділянкою, якщо іншого не доведено.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельних ділянок, а тому, відповідно, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для Відповідача, як землекористувача, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення Відповідачем права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:041:0183 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:036:0462 у спірний період, зокрема укладення договору оренди та державної реєстрації права оренди.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 цього Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначеної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 по справі №917/1739/17.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Суд встановив, що земельна ділянка за адресою: м. Лебедин, вул. Залізнична, 46, площею 11,3643 га, на якій розташоване нерухоме майно Відповідача, є сформованою, останній присвоєний кадастровий номер :01:041:0183 (дата державної реєстрації земельної ділянки 08.05.2023).

Суд встановив, що земельна ділянка за адресою: м. Лебедин, вул. Привокзальна, 2, площею 4,7266 га, на якій розташоване нерухоме майно Відповідача, є сформованою, останній присвоєний кадастровий номер :01:036:0462 (дата державної реєстрації земельної ділянки 08.05.2023).

Власником вищевказаних земельних ділянок відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є Лебединська міська рада Сумської області.

За таких обставин, у період користування спірними земельними ділянками без укладення відповідного договору оренди Відповідач мав сплачувати власнику земельної ділянки Лебединській міській раді Сумської області орендну плату.

Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Базою оподаткування землі в Україні є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого Податковим кодексом України, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пп.пп. 271.1.1, 271.1.2 п. 271.1 ст. 271 ПК України).

Підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 ПК України унормовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За статтею 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»).

У відповідності до статті 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Лебединською міською радою прийнято рішення від 25.06.2012 «Про затвердження розмірів відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Лебедина» та рішення №1238-МР від 20.06.2024 «Про встановлення ставок орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на території Лебединської міської територіальної громади».

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до наданого Позивачем розрахунку під час визначення суми орендних платежів за спірний період останнім враховано: нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0183 за 2023 рік, що складає 34810010,15 грн; нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0462 за 2023 рік, що складає 19061684,44 грн; нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0183 за 2024 рік, що складає 36598666,79 грн; нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0462 за 2024 рік, що складає 20041138,58 грн; розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виходячи з цільового призначення земельної ділянки 4%.

Судом при перевірці здійсненого Позивачем розрахунку (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) порушень вимог чинного законодавства не виявлено.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи суму часткової оплати, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонмар» на користь Лебединської міської ради Сумської області 2652349 грн 22 коп. безпідставно збережених коштів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Першого заступника керівника Сумської окружної прокуратури в особі позивача Лебединської міської ради Сумської області є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що прокурором позовну заяву подано через підсистему «Електронний суд», відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача в розмірі 31828 грн 19 коп. (коефіцієнт 0,8 розміру ставки судового збору).

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонмар» (вул. Декабристів, 41, м. Миколаїв, 54020, ) на користь Лебединської міської ради Сумської області (вул. Сумська, 12, м. Лебедин, Сумська область,42200, код ЄДРПОУ 39449 (два мільйони шістсот п`ятдесят дві тисячі триста сорок дев`ять) грн 22 коп. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:041:0183 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:036:0462 за 2023 рік та з 01.01.2024 по 01.08.2024 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонмар» (вул. Декабристів, 41, м. Миколаїв, 54020, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000; код 03527891, р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 31828 (тридцять одна тисяча вісімсот двадцять вісім) грн 19 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.06.2025.

Суддя С.В. Заєць