УХВАЛА

04.06.2025Справа № 910/9351/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Петрук Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

заяву Державного підприємства "Гарантований покупець"

про відстрочення виконання рішення

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛАЕНЕРГОПРОМТРАНС"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 776 006,80 грн,

Представники сторін:

Від позивача: Самофал В.І.

Від відповідача: Фартушна В.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/9351/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛАЕНЕРГОПРОМТРАНС" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 776 006,80 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025, позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛАЕНЕРГОПРОМТРАНС" (вул. Стуса Василя, 41, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська обл., 20705; ідентифікаційний код 33931257) 749 752,53 грн основного боргу, 5039,32 грн 3% річних, 21 092,04 грн інфляційних втрат та 9310,60 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

11.02.2025 до суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі № 910/9351/24 на строк один рік з моменту ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 відкладено розгляд заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення до повернення матеріалів справи № 910/9351/24 з суду вищої інстанції.

Після повернення матеріалів справи № 910/9351/24 до Господарського суду міста Києва, судом на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 видано наказ.

Водночас, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2025 призначено до розгляду заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення на 04.06.2025.

27.05.2025 від позивача у даній справі до суду надійшли заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення.

29.05.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні 04.06.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 03.06.2025 вказану заяву задоволено.

В судове засідання 04.06.2025 з`явилися представники стягувача та боржника.

Так, представник заявника (боржника) надав суду усні пояснення по суті заяви та просив відстрочити виконання рішення на 1 рік з моменту ухвалення рішення у даній справі.

Представник позивача (стягувача) проти задоволення даної заяви заперечив.

Розглянувши матеріали заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/9315/24, суд зазначає таке.

В обґрунтування поданої заяви Державне підприємство "Гарантований покупець" посилається на те, що його платежі залежать від оплати НЕК "Укренерго" послуги гарантованого покупця із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, розмір вартості якої затверджується НКРЕКП.

Проте, як вказує заявник (боржник), у зв`язку з несплатою НЕК "Укренерго" вартості послуги у 2021 - 2022 роках та тривалого ухилення від підписання актів купівлі-продажу, Гарантований покупець не розрахувався в повному обсязі з виробниками за "зеленим" тарифом, що стало підставою для звернення ряду виробників з позовами до Гарантованого покупця.

Як вказує заявник (боржник) у НЕК "Укренерго" наявна заборгованість перед Гарантованим покупцем за послугу розрахункових періодів жовтень 2022 - жовтень 2023 років в розмірі 32 млрд 18 млн грн.

Крім того, заявник (боржник) зазначає, що в період воєнного стану він бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури. Разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, Гарантований покупець здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом. Так, заявник зауважує, що у здійснена ворогом збройна агресія спричинила тяжкі наслідки для підприємств енергетичного сектору країни, в т.ч. для Гарантованого покупця. У зв`язку з окупацією державою-агресором найбільшого об`єкту генеруючого електричну енергію в Україні - Запорізької АЕС, знищенням великої кількості об`єктів генерації електричної енергії, в т.ч. з альтернативних джерел енергії та зменшенням виробництва електричної енергії, істотно зменшилось надходження коштів у електроенергетичну галузь.

Крім зазначеного, заявник також посилався на прийняття НКРЕКП настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою від 25.02.2022 № 332.

З урахуванням зазначеного, боржник вказує, що він недоотримує значні суми коштів від виробників в межах виконання Положення про ПСО, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 775, та від НЕК "Укренерго" в якості оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, в результаті чого відповідач не може в повному обсязі виконувати свої поточні зобов`язання перед постачальниками універсальних послуг та виробниками електричної енергії за "зеленим" тарифом.

За таких обставин, з метою належного виконання рішення суду боржник просить суд відстрочити виконання рішення строком на 1 рік з моменту його ухвалення.

Позивач, у свою чергу, заперечував щодо задоволення заяви Державного підприємства "Гарантований покупець", зазначаючи про недоведеність існування виключних обставин для надання останньому відстрочки та відсутності коштів для оплати наявної заборгованості. При цьому, позивач просить суд врахувати не лише фінансовий стан відповідача, а й позивача та вплив правового режиму воєнного стану на обох сторін правовідносин. Також стягувачем зазначено, що наразі за рішенням у даній справі примусовому стягненню підлягає лише сума основної заборгованості, тоді як вчинення виконавчих дій щодо стягнення сум інфляційних та 3% річних зупиняється відповідно до внесених Законом № 4213-ІХ від 14.01.2025 змін до розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 10-5).

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно із ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 331 ГПК України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч. 7 ст. 331 ГПК України).

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

З огляду на наведене вище, судом враховано, що рішення суду підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, і лише у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може відстрочити таке виконання.

Оцінивши обґрунтування заявника, суд дійшов висновку, що наведені доводи не підтверджують наявності будь-якого виняткового випадку, що обумовлює об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, чи робить його виконання неможливим у розумінні ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з п. 10-5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчих провадженнях у частині стягнення сум індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 3 процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання чи іншого розміру процентів, встановлених договором або законом, сум неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошових зобов`язань, сплата яких передбачена договорами, за грошовими зобов`язаннями суб`єктів господарювання, що виникли у період з 24 лютого 2022 року по 1 вересня 2024 року, за якими боржниками є учасники ринку електричної енергії, перелік яких із зазначенням номерів судових справ оприлюднюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на її офіційному веб-сайті, а саме: гарантованого покупця перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом та договорами про надання послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії.

Тобто фактично в силу наявності зазначених обставин виконання рішення у даній справи, в частині 3% річних та інфляційних втрат вже відстрочено.

Враховуючи все вище зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення у даній справі.

Керуючись статтями 232, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/9351/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення повної ухвали.

Дата складання та підписання повної ухвали: 10.06.2025.

Суддя Т. Ю. Трофименко