ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. Справа№ 927/642/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Горопашний І.В. (довіреність від 20.11.2024 №20/11-54 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Григор`єв О.М. (довіреність від 09.12.2024 №43.1/11221/01-14 (в режимі відеоконференції)

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 про задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення

за заявою акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про відстрочку виконання рішення

у справі №927/642/23 (суддя Белов С.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

про стягнення 104680892, 63 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 28.10.2024 у справі №927/642/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025, за позовом приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення 104 680 892,23 грн за договором надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.06.2019 №0531-03041: закрито провадження у справі в частині стягнення 97 978 386,32 грн основного боргу; позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з АТ «Чернігівобленерго» на користь НЕК «Укренерго» 5 551 702,80 грн інфляційних нарахувань, 1 119 867,60 грн трьох відсотків річних та 935 014,20 грн судового збору; в частині вимог про стягнення 30 935,91 грн пені відмовлено.

13.02.2025 Акціонерним товариством "Чернігівобленерго" подано заяву про відстрочку виконання рішення суду від 28.10.2024 у даній справі до 28.10.2025. (а.с.1 т.5)

13 березня 2025 року на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2024 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05 лютого 2025 року Господарський суд Чернігівської області видав наказ про стягнення з Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (; вул. Гонча, 40, м.Чернігів, 14000) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (; вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01,80 грн інфляційних нарахувань, 1119867,60 грн трьох відсотків річних та 935014,20 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 заяву акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про відстрочку виконання судового рішення задоволено.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 28.10.2024 у справі №927/642/23 до 28.10.2025.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, тому задовольнив заяву відповідача та відстрочив виконання рішення на 1 рік.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 по справі №927/642/23 і ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про відстрочку виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що відповідачем документально не доведено наявності обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду у термін, встановлений законодавством.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 апеляційну скаргу у справі №927/642/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 10.04.2024 у справі №927/642/23 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору у розмірі 2422, 40 грн, подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків, роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

30.04.2025 через канцелярію суду скаржником на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху було подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та призначено розгляд справи на 03.06.2025 р. Витребувано у господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/642/23.

05.05.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №927/642/23.

08.05.2025 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишено без задоволення вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні 03.06.2025 представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, в задоволенні заяви відмовити.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем подано суду першої інстанції клопотання про відстрочення виконання рішення на 1 рік (а.с. 1-5 том 5), яке обґрунтовано тим, що АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" з 01.01.2019 здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.11.2018 № 1431. Зазначеною постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.11.2018 № 1431 встановлено, що місцем провадження господарської діяльності є територія Чернігівської області та міста Славутич Київської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

Основним видом господарської діяльності АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" є розподіл електричної енергії, який АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" може здійснювати лише на території Чернігівської області та міста Славутич Київської області.

Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", строк дії якого на даний час не припинено та не скасовано. АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, що підтверджується Витягом з наказу Міністерства енергетики України від 18.12.2024 № 470 "Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (протокол № 57)".

Відповідач у заяві зазначив, що у результаті виконання відновлювальних робіт на об`єктах АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", які постраждали внаслідок бойових дій, вартість виконаних заходів лише за грудень 2024 року склала 617440,00 грн. При цьому, у результаті виконання відновлювальних робіт на об`єктах АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", які постраждали внаслідок бойових дій, вартість виконаних заходів з початку введення воєнного стану в Україні в цілому склала 55 545370,00 грн.

Відповідач у заяві зазначає, що станом на 31.12.2024 на балансі АТ "ЧЕРНІГІВАОБЛЕНЕРГО" обліковується дебіторська заборгованість на загальну суму 29 03 22700,00 грн, що підтверджується відповідною довідкою АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", та впливає на можливість АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" своєчасно здійснювати розрахунки з НЕК "УКРЕНЕРГО". Наразі АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" вчиняються дії щодо повернення зазначеної суми дебіторської заборгованості, у тому числі у судовому порядку, що у свою чергу, також надасть можливість виконати рішення господарського суду Чернігівської області від 28.10.2024 у справі № 927/642/23.

Наведене свідчить, що повномасштабне вторгнення російської федерації та постійні обстріли енергетичної інфраструктури, зокрема, розташованої на території Чернігівської області та міста Славутич Київської області є надзвичайною подією, яка критично вплинула на господарську діяльність та платоспроможність АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО".

Відповідач також зазначив, що неналежне виконання АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" зобов`язань перед НЕК "УКРЕНЕРГО" за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.06.2019 № 0531-03041 зумовлене саме вказаними вище обставинами, які є об`єктивними та свідчать про відсутність вини АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" та будь-якого умислу не виконувати взяті на себе зобов`язання.

Окрім того, під час розгляду Господарським судом Чернігівської області справи №927/642/23, АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" повністю була погашена заборгованість за надані послуги за заявлений позивачем період, а звертаючись з даною заявою про відстрочення виконання судового рішення у цій справі, АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" просить відстрочити виконання даного рішення щодо сплати судового збору, інфляційних втрат та 3 % річних та судового збору, які хоч і входять до складу грошового зобов`язання але вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

Задовольняючи заяву відповідача, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачем доведені обставини що істотно ускладнюють виконання рішення суду, що військовий стан негативно вплинув на більшість суб`єктів господарювання, у тому числі через постійні тривоги, обстріли, а тому враховуючи що відповідачем сплачено суму основного боргу ще до прийняття рішення у даній справі, а заборгованості відповідача складається із суми інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних та судового збору, тому заява про відстрочення підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Статтею 160 ГПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При винесенні ухвали про відстрочку виконання рішення суд бере до уваги не тільки доводи відповідача про те, що виконання судового рішення може привести боржника до стану, який унеможливить здійснення ним господарської діяльності, а й матеріальний інтерес позивача та ступінь вини боржника (відповідача) у виникненні спору, а також той факт, що важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов`язується з об`єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

В основу судової ухвали про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Крім того, у зв`язку з тим, що розстрочка/відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки/відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання ЄСПЛ підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки/відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення/відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

За таких обставин, факт відсутності коштів та/або ненадходження коштів від контрагентів до відповідача, у будь-якому випадку не можуть бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а отже посилання відповідача на відсутність необхідних коштів не є виключними обставинами. При цьому фінансові ускладнення не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

Колегія суддів також вважає, що запровадження воєнного стану в країні, не є безумовною підставою для відстрочення судового рішення, оскільки зобов`язання з виконання договору у повній мірі стосується обох сторін.

Окрім того, як відповідач, так і боржник є акціонерними товариствами 100% акцій яких належить державі, та робота обох сторін є важливою для сталого функціонування ринку електричної енергії в України, також у позивача є свої фінансові зобов`язання, своєчасність виконання яких залежить від виконання обов`язків перед ним іншими учасниками цих правовідносин.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 ПрАТ «НЕК Укренерго» віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Від НЕК «Укренерго» залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки в цілому (по всій території України, в тому числі і в Чернігівській області).

Крім того, позивач також є об`єктом енергетичної інфраструктури, в умовах воєнного стану також несе значні витрати на відновлювальний ремонт складових систем передачі (магістральних ліній електропередач, підстанцій) через їх постійні пошкодження та руйнування в межах всієї України внаслідок щоденних атак з боку російської федерації.

Відповідачем до клопотання про відстрочення виконання рішення суду у даній справі не надано жодних доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочки виконання рішення суду, як і доказів, що можуть підтверджувати обставини реальності виконання рішення суду у даній справі після закінчення терміну, на який відповідач просить відстрочити його виконання.

Статтею 76 ГПК визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про відстрочення виконання рішення у даній справі, у зв`язку з чим судова ухвала про відстрочення виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 28.10.2024 у справі №927/642/23 до 28.10.2025 підлягає скасуванню, а у задоволенні клопотання акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про відстрочення виконання рішення по справі слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при винесенні ухвали наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду Чернігівської області від 10.04.2025 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 10.04.2025 року у справі № 927/642/23 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 10.04.2025 року у справі № 927/642/23 скасувати.

В задоволенні заяви акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про відстрочку виконання рішення у справі №927/642/23 відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (14000, м. Чернігів, вул. Гонча, 40; ) на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25; ) 3 633,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Чернігівської області.

Матеріали справи № 927/642/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.06.2025

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук