РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2025Справа № 924/1088/24

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом фермерського господарство "Цигонська долина" (Хмельницька обл., Дунаєвецький р-н, село Удріївці, вул. Центральна, будинок 15) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (01053, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2 літера Б) про стягнення 968 592,39 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.01.2025 з господарського суду Хмельницької області на адресу суду надійшли матеріали позовної заяви за позовом фермерського господарство "Цигонська долина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про стягнення 968 592,39 грн як частини сплаченої плати за надання майна у власність за договором фінансового лізингу №221 129-2/ФЛ-Ю-А від 29.11.2022 та була передана 03.01.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 позовну заяву фермерського господарство "Цигонська долина" залишено без руху.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 27.01.2025, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

25.02.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення ордеру та копії свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю.

27.02.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано однотипні за змістом заяви відповідно до яких представник заперечував щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

- у зв`язку із неналежним виконанням Позивачем своїх фінансових зобов`язань у вигляді прострочення сплати лізингових платежів на строк понад 60 днів, ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» було подано позовну заяву про стягнення суми основного боргу зі сплати лізингових (інших) платежів. Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області №924/1350/23 від 20.03.2024 року (яке набуло законної сили) позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, в тому числі стягнуті прострочені лізингові платежі у повному розмірі (10,11,12 період), що в свою чергу підтверджується та не заперечується Позивачем по справі;

- Відповідно до п.7 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» в редакцій, що діяла на момент укладення Договору , визначено, що Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за Договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом;

- Позивач по справі у своїй позовній заяві, в тому числі посилається на Постанову КГС ВС від 15.01.2021 року у справі №904/2357/20. В свою чергу ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» доводить до відома суду, що вказана судова практика не може бути застосована до даного оспорюваного Договору фінансового лізингу №221129-2/ФЛ-Ю-А від 29.11.2022 року у зв`язку із тим, що вказаний Договір був укладений після 13.06.2021 року, тобто після прийняття нової редакції Закону України «Про фінансовий лізинг» зі змісту якого прямо визначено, що Лізингові платежі, сплачені Лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню Лізингоодержувачу;

- відповідно до пунктом 2.2. Загальних умов Договору, сторони погодили, що всі лізингові платежі за цим Договором не містять покупної ціни, передбаченої цим Договором і, у сукупності, є платою за користування Об`єктом лізингу.

10.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення копії договору про надання правничої допомоги, а також відповідь на відзив у якому представник позивача повторно посилається на Постанову КГС ВС від 15.01.2021 року у справі №904/2357/20 та просить позовні вимоги задовольнити.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Між ТОВ "Бест Лізинг (далі за текстом - Відповідач, Лізингодавець) та Фермерським господарством "Цигонська Долина" (далі за текстом - Лізингоодержувач, Позивач) було укладено договір фінансового лізингу № 221129-2/ФЛ-Ю-А від 29 листопада 2022 року. При скануванні QR - коду, який вказаний у правому верхньому куті договору фінансового лізингу № 221129-2/ФЛ-Ю-А від 29 листопада 2022 року (індивідуальна частина), висвітлюється загальні умови до договору фінансового лізингу (для фінансування нових Об`єктів лізингу) - редакція загальних умов до Договору фінансового лізингу діє з 08.02.2022 року.

Відповідно до п. 1.1-1.2 Договору Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Об`єкт лізингу (надалі - "Об`єкт лізингу"), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в додатку до Індивідуальної частини Договору «Специфікація» (надалі - "Специфікація"), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах Договору з врахуванням Загальних умов договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Об`єкт лізингу згідно умов Договору з врахуванням Загальних умов договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Строк користування Лізингоодержувачем Об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку до Індивідуальної частини Договору «Графік сплати лізингових платежів» (надалі - "Графік") та починається з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі відповідно до п. 2.1.7., згідно з яким число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.1.7.1. умов Договору.

Відповідно до п. 2.1.7.1. умов Договору лізингу, у випадку, якщо Авансовий лізинговий платіж, визначений у Графіку становить менше, ніж 20% (Двадцять відсотків) від Загальної вартості Об`єкта лізингу, визначеної в п. 4.2. Індивідуальної частини Договору, то Числом сплати лізингового платежу 1-го періоду лізингу є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання чотирьох календарних днів до дати підписання Акту. (Наприклад: дата підписання Сторонами Акту - 04 лютого 2021 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 08 лютого 2021 року. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 08 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

У випадку, якщо Авансовий лізинговий платіж, визначений у Графіку дорівнює або становить більше, ніж 20 (Двадцять) % від Загальної вартості Об`єкта лізингу, визначеної в п. 4.2. Індивідуальної частини Договору, то Числом сплати є порядковий номер дня у Сторінка 2 відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту. (Наприклад: дата підписання Сторонами Акту - 04 лютого 2021 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 24 лютого 2021 року. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 24 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Пунктом 4.2 Договору лізингу передбачено, що загальна вартість Об`єкта лізингу складає 2 254 920,00 грн., авансовий лізинговий платіж, визначений у Графіку сплати лізингових платежів складає 822 806,25 грн. та становить більше, ніж 20% від загальної вартості Об`єкта лізингу, визначеної в 4.2. Договору лізингу, числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту.

Згідно з п. 2.4 умов Договору лізингу, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому) дню.

Відповідно до п. 2.1.9. умов Договору лізингу період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання Акту.

Відповідно до п. 2.1.6. умов Договору лізингу акт - це акт приймання-передачі Об`єкта лізингу в лізинг.

Відповідач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу об`єкт лізингу на підставі підписаного 16 грудня 2022 року сторонами акту прийому-передачі майна.

У зв`язку із наявністю простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу, відповідачем було направлено позивачу 07.12.2023 року повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу вих. № 4100 від 06.12.2023 року. З 16.12.2023 року договір фінансового лізингу є розірваним. У зв`язку з розірванням з вини Лізингоодержувача договору, 18.12.2023 року було вилучено у Лізингодавця предмет лізингу, а саме: автомобіль TOYOTA Land Cruiser 150 Prado, 2022 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно Акту приймання-передачі об`єкта лізингу від 18.12.2023 року.

Вищевикладене зокрема встановлено в рішенні Господарського суду Хмельницької області №924/1350/23 від 20.03.2024, яким позов задоволено та стягнуто з Фермерського господарства "Цигонська Долина", (32415, Хмельницька область, Дунаєвецький район, с.Удріївці, вул.Центральна, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг", (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, ЛІТЕРА Б, ) - 837 550,45 грн. (вісімсот тридцять сім гривень п"ятсот п"ятдесят тисяч гривень 45 коп.) - простроченої заборгованості за лізинговими платежами; 37 434,00 грн. (тридцять сім тисяч чотириста тридцять чотири гривні 00 коп.) - пені; 27 824,80 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 80 коп.) - 24% річних, 4 346,67 грн. (чотири тисячі триста сорок шість гривень 67 коп.) - інфляційних нарахувань та 10 885,87 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят п"ять гривень 87 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області №924/1350/23 від 20.03.2024 року, яке Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 року залишено без змін, а відтак рішення Господарського суду Хмельницької області №924/1350/23 від 20.03.2024 набрало законної сили.

Вказане рішення було прийняте в наслідок порушення взятих на себе зобов`язань позивачем.

Зокрема судом у рішенні №924/1350/23 від 20.03.2024 встановлено, що фермерське господарство "Цигонська долина" зобов`язання за Договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконав не в повному обсязі, внаслідок чого з 6 жовтня 2023 року по 6 грудня 2023 року виникла заборгованість в розмірі 837 550,45 грн., а саме:

з 05.10.2023 року (10 період лізингу) - в розмірі 212 213,86 грн;

з 03.11.2023 року (11 період лізингу) - в розмірі 315 880,71грн;

з 05.12.2023 року (12 період лізингу) - в розмірі 309 455,88 грн.

У зв`язку із наявністю простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу, позивачем було направлено відповідачу 07.12.2023 року повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу вих. № 4100 від 06.12.2023 року. З 16.12.2023 року договір фінансового лізингу є розірваним. У зв`язку з розірванням з вини Лізингоодержувача договору, 18.12.2023 року було вилучено у Лізингодавця предмет лізингу, а саме: автомобіль TOYOTA Land Cruiser 150 Prado, 2022 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно Акту приймання-передачі об`єкта лізингу від 18.12.2023 року.

Згідно п. 7.1.1. Договору лізингу передбачено, що за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України - Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Відповідно до п. 7.1.1. умов Договору позивачем нарахована до стягнення пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати в сумі 37 434,00 грн. за період з 06.10.2023р. по 28.12.2023р.

Пунктом 2.7. умов Договорів лізингу визначено, що у разі, якщо Лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 ЦК України Лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 24 проценти річних, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення протягом всього періоду існування простроченої заборгованості.

Додатково позивачем нараховано відповідачу на суму основного боргу за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті лізингових платежів, відповідно до п.2.7. умов Договору лізингу 27 824,80 грн. - 24% річних та 4 346,67 грн. - інфляційних нарахувань за період з 06.10.2023р. по 28.12.2023р.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач вважає, що оскільки останнім під час дії Договору фінансового лізингу №221129-2/ФЛ-Ю-А від 29.11.2022 року до моменту вилучення Об`єкту лізингу здійснено сплату частини лізингових платежів згідно Графіку сплати лізингових платежів, остання відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України та Постанови КГС ВС від 15.01.2021 року у справі №904/2357/20 повинна бути повернута ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ».

Предметом розгляду справи даного спору стягнення 968 592,39 грн як частини сплаченої плати за надання майна у власність за договором фінансового лізингу №221 129-2/ФЛ-Ю-А від 29.11.2022.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Судом встановлено, що укладений сторонами договір № №221129-2/ФЛ-Ю-А від 29.11.2022 є договором змішаної форми, оскільки він містить в собі елементи як договору фінансового лізингу, так і договору купівлі-продажу, в частині переходу права власності на об`єкт лізингу.

Так, відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частиною першою статті 292 ГК України визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 292 ГК України залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин): - договір фінансового лізингу - це договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу; - фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Хмельницької області перебувала справа №924/1350/23 за Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" до відповідача Фермерського господарства "Цигонська Долина" про стягнення 907 155,92 грн. заборгованості за договором №221 129-2/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 29.11.2022.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області №924/1350/23 від 20.03.2024 року, яке Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 року залишено без змін позов задоволено та стягнуто з Фермерського господарства "Цигонська Долина", (32415, Хмельницька область, Дунаєвецький район, с.Удріївці, вул.Центральна, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг", (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, ЛІТЕРА Б, ) - 837 550,45 грн. (вісімсот тридцять сім гривень п"ятсот п"ятдесят тисяч гривень 45 коп.) - простроченої заборгованості за лізинговими платежами; 37 434,00 грн. (тридцять сім тисяч чотириста тридцять чотири гривні 00 коп.) - пені; 27 824,80 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 80 коп.) - 24% річних, 4 346,67 грн. (чотири тисячі триста сорок шість гривень 67 коп.) - інфляційних нарахувань та 10 885,87 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят п"ять гривень 87 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Так, судом у справі № 924/1350/23 було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу об`єкт лізингу на підставі підписаного 16 грудня 2022 року сторонами акту прийому-передачі майна.

Фермерське господарство "Цигонська Долина" зобов`язання за Договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконав не в повному обсязі, внаслідок чого з 6 жовтня 2023 року по 6 грудня 2023 року виникла заборгованість в розмірі 837 550,45 грн., а саме:

з 05.10.2023 року (10 період лізингу) - в розмірі 212 213,86 грн;

з 03.11.2023 року (11 період лізингу) - в розмірі 315 880,71грн;

з 05.12.2023 року (12 період лізингу) - в розмірі 309 455,88 грн.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.2 Договору лізингу сторонами визначено, що усі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у Число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до Графіку та Загальних умов, а також інших положень Договору та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Об`єкта лізингу (з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.5, 2.6 Загальних умов Договору); винагороду (комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг Об`єкт лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.7.-2.9., 3.5. Загальних умов (далі - «Винагорода»). При цьому Сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим Договором не містять покупної ціни, передбаченої цим Договором і, у сукупності, є платою за користування Об`єктом лізингу.

Таким чином Позивач та Відповідач (як Сторони Договору фінансового лізингу) під час укладання цього Договору погодили, що всі лізингові платежі не містять покупної ціні, а за своєю суттю є платою за користування отриманим майном.

Відповідно до п.7 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакцій, що діялана момент укладення Договору), визначено, що Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за Договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.

У даному випадку позивач, у підтвердження суми у розмірі 968 592,39 грн надав звіт про проведення фінансового аналізу та розмежування сум складеного ТОВ «ПРОФ ІН СЕРВІС».

Відповідного до означеного вище звіту відшкодування частини вартості майна складає 968 592,39 грн.

Як вже було зазначено, відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір фінансового лізингу - це договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу;

- лізингодавець - це юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу;

- лізингоодержувач - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування;

- продавець (постачальник) - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, в якої лізингодавець набуває у власність майно (об`єкт фінансового лізингу) для подальшої передачі лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу.

Пунктом 3 частини другої статті 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" на лізингоодержувача покладено обов`язок своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Лізингоодержувач може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів, що регулюють відносини фінансового лізингу (ч. 3 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

До складу лізингових платежів включаються:

1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу;

2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу;

3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Тобто, лізингові платежі, зокрема, відшкодування вартості об`єкта фінансового лізингу, є платою за фінансову послугу, що була надана лізингоодержувачу, а саме - за користування об`єктом лізингу (автомобілем TOYOTA Land Cruiser 150 Prado, 2022 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Отже, доводи позивача про обов`язок відповідача повернути частину сплаченої плати за надання майна у власність за договором фінансового лізингу №221 129-2/ФЛ-Ю-А від 29.11.2022 з урахуванням п. 2.2 Договору лізингу та викладеного вище, суд вважає безпідставними.

Суд зауважує, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Крім того, відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

На підставі поданих позивачем доказів, судом не встановлено факту неналежного виконання відповідачем обов`язку з поставки товару у визначений договором строк. У зв`язку з цим, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, який вказаний позивачем у позовній заяві, є необґрунтованими.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників справи відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ