ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.06.2025м. ХарківСправа № 922/2032/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (місцезнаходження: 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10; )
боржник Приватне підприємство «ОПТИЧНИЙ КОСМОС» (місцезнаходження: 61057, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 18/20; )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 8051,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підпиємства «ОПТИЧНИЙ КОСМОС» заборгованості у розмірі 8051,18 грн.(6 671,45 грн. - основна заборгованість, 320,58 грн.-3% річних, 1 059,15 грн. - інфляційні втрати), яка виникла на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 068025 від 01.01.2019.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

У відповідності до приписів частини першої статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Тобто, виходячи з діючої норми статті вбачається, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній формі).

Судом встановлено, що в обґрунтування видачі судового наказу заявник посилається на прострочення оплати ПП «ОПТИЧНИЙ КОСМОС» вартості спожитої електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 068025 від 01.01.2019.

Відповідно до частини другої статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода.

З огляду на положення частини третьої статті 639 ЦК України у письмовій формі договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Як вбачається з матеріалів заяви відповідний договір не підписаний між сторонами, що виключає можливість підтвердження заявником факту укладення договору у простій письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявник посилається на Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від № 068025 від 01.01.2019, який є публічним договором приєднання, проте норми ст.148 ГПК України має вичерпний перелік договорів які можуть бути розглянути в наказному провадженні та відповідна норма не містить договору приєднання.

Щодо ймовірності укладення договору в електронній формі, суд вважає зазначити наступне.

За приписами ч.1, ч.2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Саме накладання електронного підпису завершує створення електронного документа.

Таким чином, без накладеного електронного цифрового підпису електронний документ не може вважатися створеним, і тому, не може розглядатися судом, як доказ (Правова позиція ВС КГС 19.01.2021 №922/788/19, ВС КЦС 19.01.2022 №202/2965/19).

Отже, без накладеного електронного підпису електронний документ не може вважатися створеним і тому не може розглядатися судом як доказ.

В той же час, суд звертає увагу на приписи Закону України "Про електронну комерцію", позаяк приписами ст.11 вказаного Закону унормовано порядок укладення електронних договорів, зокрема:

- електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11);

- електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не подано належних доказів укладення між сторонами електронного договору, доказів підписання замовником в один з визначених ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" способів електронного договору між сторонами, в тому числі через накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Надані заявником паперові копії документів на підтвердження приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від № 068025 від 01.01.2019 не посвідчені в установленому законом порядку. До заяви не додано доказів нанесення електронного підпису із зазначенням відповідного штрих-коду та/або QR-коду, ПІБ підписанта, номеру, дати нанесення, номеру сертифіката підпису тощо.

У свою чергу норми ГПК України передбачають можливість розгляду заяви про видачу судового наказу лише за умови укладання договору в письмовій, або в електронній формі.

Оскільки між сторонами відсутній письмовий договір (електронний), що міг би слугувати підставою для стягнення заборгованості, вимога не є безспірною, що виключає її розгляд у порядку наказного провадження.

За таких обставин, наявні правові питання щодо фактичного виникнення договірних зобов`язань між сторонами, які потребують з`ясування в межах позовного провадження, що виключає можливість розгляду справи у порядку наказного провадження.

Отже, надані заявником документи на підтвердження обставин, покладених в обґрунтування заяви про видачу судового наказу, не є допустимими доказами та не підтверджують укладення між сторонами договору у письмовій (в тому числі електронній формі), що виключає можливість розгляду судом відповідної справи за правилами наказного провадження.

За приписами пункт 3 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 12, 148, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОПТИЧНИЙ КОСМОС» заборгованості у розмірі 8051,18 грн.(6 671,45 грн. - основна заборгованість, 320,58 грн.-3% річних, 1 059,15 грн. - інфляційні втрати).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу складено та підписано 16.06.2025

СуддяРильова В.В.

Справа №922/2032/25