ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025м. ДніпроСправа № 904/988/25

за позовом Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 10 241 979, 14 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача: Вдовенко М.В.

від відповідача: Шатунов А.О.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 10 241 979,14 грн., з яких: 10 098 068,40 грн. заборгованість за надані послуги з транспортування шахтних вод, 130 419,11 грн. пеня, 13 491,63 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з транспортування шахтних вод від насосної станції Шахтарська № 8 до ставка накопичувача Балки Свистунова № 428 від 23.12.2024р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 року відкрито провадження у справі №904/988/25, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов не заперечував факт надання Позивачем послуг протягом спірного періоду, просив суд зменшити розмір трьох відсотків річних та пені на 99 % від заявленої суми, а також, просив надати розстрочку виконання рішення суду на шість місяців рівними частинами, мотивуючи таке клопотання обставинами, що призвели до тяжкого фінансового становища підприємства Відповідача, зокрема, втратою через війну ринків збуту продукції підприємства.

Позивач у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Щодо надання розстрочки виконання рішення суду, заперечень не висловив.

08.04.2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 05.06.2025 року оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 року між Позивачем (Виконавцем) та Відповідачем (Замовник) укладено Договір № 428 про надання послуг з транспортування шахтних вод від насосної станції Шахтарська № 8 до ставка накопичувача Балки Свистунова (далі Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується протягом 2025 року надавати послуги з транспортування шахтних вод від насосної станції Шахтарська і насосної станції № 8 до ставка накопичувача Балки Свистунова в кількості 7 628 724 м3 згідно заявленого Замовником обсягу, а Замовник здійснювати оплату за надані послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість послуг з транспортування шахтної води складає 10,50 грн. (десять гривень п`ятдесят копійок) без ПДВ за 1 м3 (ПДВ - 20%) на момент укладення даного договору. Загальна сума договору за результатами його виконання визначається фактичним обсягом з транспортування шахтної води та відповідними рахунками Виконавця, наданими за умовами даного договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки за послуги здійснюються Замовником у авансовій формі до 16-го числа розрахункового місяця. Замовник сплачує 50 % заявленого місячного обсягу послуг згідно рахунку Виконавця, який направляється на електронну адресу Замовника не пізніше як за 3 доби до здійснення платежу. Остаточна плата за фактично спожиті послуги здійснюється до 6-го числа місяця, наступного за розрахунковим Оригінал рахунку направляється на поштову/електронну адресу або вручається нарочно. (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 3.1 Договору, облік води, що транспортується від шахт Покровська та Криворізька на насосну станцію Шахтарська здійснюється згідно даних ультразвукового лічильника, встановленого Замовником на трубопроводі діаметром 900 мм. Облік води, що відкачується від шахт Тернівська та Козацька здійснюється ультразвуковим лічильником, встановленим Виконавцем на напірному трубопроводі від насосної станції № 8, розподіл обсягу шахтної по цьому напрямку проводиться між Замовником та ПрАТ «СУХА БАЛКА» на підставі даних ультразвукових лічильників, встановлених Замовником на підключеннях до мереж Виконавця.

Позивач вказує, що відповідно до умов договору КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» встановлено прилади обліку «Ергомера-125», заводський № 0745 свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу обліку вимірювальної техніки № А210624-32 від 21.06.2024р., та «Ергомера-125», заводський № 2635 свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу обліку вимірювальної техніки № А210624-33 від 21.06.2024р., згідно яких відбувається облік води, що транспортується.

Відповідно до п. 3.2. Договору для складання акту про кількість відкачаної шахтної води Замовник в останній календарний день розрахункового місяця направляє свого представника до служби технічної інспекції Виконавця. При неявці представника до зазначеного терміну, чи необґрунтованій відмові від підписання акту, Виконавець, на підставі даних приладів обліку води, за винятком обсягів, що поступають від ПрАТ «СУХА БАЛКА» та ПрАТ «ЦГЗК», складає односторонній акт, який за умовами даного Договору вважається узгодженим. Один примірник акту направляє Замовнику, що є підставою для надання Замовнику рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач надавав Відповідачу послуги з транспортування шахтної води в період з січня по лютий 2025 року на суму 10 098 068,40 грн., що підтверджується актом про надання послуг з транспортування шахтних вод від насосної станції Шахтарська і насосної станції № 8 до ставка-накопичувача Балки Свистунова за вищезазначеним Договором № 428 від 23.12.2024р., який складений та підписаний у двосторонньому порядку між Позивачем та Відповідачем 31.01.2025р. та актом від 28.02.2025, направленим Відповідачу для підписання, оскільки останній не з`явився у визначений договором строк для його складання та підписання. (а.с.16).

Обсягів послуг з транспортування шахтних вод, які розраховано Позивачем за січень, лютий 2025 року складає 801 434,00 м3.

Позивачем за період січень, лютий 2025 року виписані Відповідачу рахунки за надані послуги з транспортування шахтних вод на суму 10 098 068,40 грн. (№3083/03/1546h від 31.01.2025 на суму 5 501 790,00 грн. - № 8081/03/1546h від 28.02.2024 на суму 4 596 278,40 грн.) (а.с.14).

Відповідач за надані послуги не розрахувався, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 10 098 068,40 грн.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом п. 5.3. Договору сторони погодили, при несвоєчасній сплаті за надані послуги Замовник зобов`язаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за надані послуги, Позивачем розраховано пеню за період прострочення з 06.02.2025 року по 06.03.2025 року у розмірі 130 419,11 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, позивач вимагає стягнення з відповідача суми трьох процентів річних за період прострочення з 06.02.2025 року по 06.03.2025 року в розмірі 13 491,63 грн.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені та відсотків річних та встановлено, що нарахування здійснено арифметично правильно.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення 3% річних та пені на 99% та розстрочення виконання судового рішення на шість місяців рівними частинами. В обгрунтування свого клопотання Відповідач посилається на обставини, які вплинули на спроможність його підприємства належним чином виконувати свої зобов`язання, а саме :

- погіршення умов господарювання та фінансового стану Відповідача внаслідок повномасштабного військового вторгнення росії на територію України;

- зменшення чисельності працівників Відповідача (зокрема, з причин призову до служби в ЗСУ);

- надання Відповідачем допомоги ЗСУ та виконання Відповідачем соціальних зобов`язань з підтримки мобілізованих працівників та членів їх родин в разі їх загибелі;

- припинення та обмеження споживання електроенергії в періоди виконання зобов`язань за договором;

- поведінку Відповідача, який намагається зменшити наявну заборгованість перед Позивачем.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причину) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19; від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

Враховуючи те, що на момент укладення Договору від 23.12.2024 року повномасштабна агресія рф проти Україні вже тривала, ці обставини для сторін договору були загальновідомим фактом. Тож, здійснюючи господарську діяльність, сторони не були позбавлені змоги врахувати зазначені обставини та передбачити можливі ризики для себе. Натомість Відповідач прийнявши рішення про укладення договору на певних умовах, взяв на себе повну відповідальність за настання можливих для себе негативних майнових наслідків.

Крім того, зважаючи на ступень виконання Відповідачем своїх зобов`язань, зокрема, відсутність жодних оплат по спірному договору, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та відсотків річних.

За змістом ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій поставляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Таким чином, питання про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про відстрочення виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк останній не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Також слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 73-74 ГПК України, тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування поданої заяви про розстрочення виконання рішення Відповідач посилається, зокрема, на скрутне фінансове становище підприємства внаслідок повномасштабного військового вторгнення росії на територію України та зменшенням чисельності працівників Відповідача

Суд зазначає, що складна фінансова ситуація на підприємстві відповідача не є підставою для надання відстрочення виконання судового рішення, оскільки наявна заборгованість впливає на фінансовий стан обох сторін.

Водночас, з урахуванням правових позицій Європейського суду з прав людини та обставин справи, суд приходить до висновку, що розстрочення виконання судового рішення строком на три місяці, сприятиме фактичному його виконанню, адже розстрочення на відповідний строк надасть Відповідачу можливість закумулювати кошти спрямовані на погашення заборгованості перед Позивачем.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені вимоги підлягають задоволенню в розмірі 10 241 979, 14 грн., з яких: 10 098 068,40 грн. заборгованість за надані послуги з транспортування шахтних вод, 130 419,11 грн. пеня, 13 491,63 грн. 3% річних.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029 Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сембірцева, 1А, ) на користь Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" (50027, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, будинок 6А, код ЄДРПОУ 0334131) 10 098 068,40 грн. заборгованості за надані послуги з транспортування шахтних вод, 130 419,11 грн. пені, 13 491,63 грн. 3% річних, 122 903,75 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафних санкції - відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду строком на 3 (три) місяці, із щомісячною сплатою по 3 454 960,96 грн., починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.06.2025

Суддя О.В. Ліпинський