ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2025 року Справа № 903/420/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Укрпошта, м. Київ

до відповідача: Качинського Юрія Антоновича, смт. Любешів, Волинська обл.

про стягнення 16 104,92 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14.04.2025 через Електронний суд надійшла позовна заява (сформована 11.04.2025) Акціонерного товариства Укрпошта до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 16 104,92 грн, з яких: 14 158,26 грн основного боргу, 639,47 грн інфляційних втрат, 141 47 грн 3% річних, 1 165,72 грн пені. Розгляд справи просить здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору оренди нерухомого майна №11/566 від 03.12.2020 зобов`язань по сплаті орендних платежів.

Ухвалою суду від 16.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено: відповідачу -строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу; позивачу - строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачу. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження запропоновано відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідач ухвалу суду отримав 23.04.2025.

Строк для подання відзиву по 08.05.2025.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, відсутність відзиву відповідача, закінчення строку для його подання, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

03.12.2020 між АТ «Укрпошта» (орендодавець) та ФОП Качинським Ю.А. (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №11/566.

Згідно умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване в смт. Любешів Волинської області по вул. Незалежності №76, гараж загальною площею 73,5 м.кв. Мета використання склад. Вартість майна по балансовій вартості станом на 30.11.2020 складає 40 206,35 грн (п. 1.1). Передача майна в користування здійснюється одночасно з підписанням акту приймання-передачі майна, форма якого затверджена в додатку №1 до договору (п. 2.1). Орендна плата включає плату за користування майном та вартість послуг з його утримання (додаток №2):починаючи з 3 грудня плата за користування майном становить 1 126,25 грн за орендну площу 73,5 м.кв. в місяць. Орендар додатково відшкодовує вартість послуг з утримання орендованого майна згідно діючих тарифів на підставі виставлених орендодавцем рахунків або окремо укладених договорів з постачальниками послуг (п. 3.1). Починаючи з 2021 року, 3 грудня кожного року оренди, ставки плати за користування майном (за приміщення, за виключенням плати за послуги з утримання комерційного нерухомого майна), автоматично збільшується на 10% від ставок, що діяли за попередній рік оренди, яка відбуватиметься без укладення будь яких змін та доповнень до договору (п.3.2). Сплата орендної плати за перший та останній місяці здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі майна в оренду (п. 3.4). Щомісячно не пізніше 12-го числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю акт про надані послуги ,яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 15 числа поточного місяця (п. 3.5). Орендна плата сплачується орендарем щомісяця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором (п. 3.6). У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення (п. 7.2). Договір набирає чинності після підписання його сторонами з 03.12.2020 та діє до 02.11.2022 та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1).

Додатком №2 сторони визначили розрахунок орендної плати за використання нерухомого майна, згідно якого плата за користування майном в місяць становить 1 126,25 грн та вартість послуг з утримання.

03.12.2020 сторонами підписано акт приймання-передачі майна в оренду.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України.

21.11.2024 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про погашення заборгованості з орендної плати в сумі 11 093,84, яка виникли станом на 13.11.2024. У зв`язку з невиконанням умов договору в частині сплати орендної плати, АТ «Укрпошта» просить відповідача 13.12.2024 звільнити орендоване приміщення від особистих речей, повернути ключі від орендованого приміщення.

Надісланий позивачем на адресу відповідача акт приймання-передачі (повернення) орендованого майна відповідачем не підписаний.

02.08.2025 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію про сплату 11627,26 грн боргу з орендної плати станом на 26.07.2024, 854,59 грн пені, 240,12 грн інфляційних втрат, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як вбачається із розрахунку позовних вимог, що підтверджується матеріалами справи, зокрема рахунками-актами приймання-передачі наданих послуг, довідкою від 21.01.2025, заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів становить 14158,26 грн, відповідачем неоспорена, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані позивачем на орендні платежі 639,47 грн інфляційних втрат, 141,47 грн 3% річних підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 7.2 договору у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України.

Суд, здійснивши власний розрахунок штрафних санкцій, дійшов висновку, що нараховані позивачем 1165,72 грн пені підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі п. 7.2 договору.

Оскільки позовні вимоги виникли з договору, укладеного Качинським Ю.А. як підприємцем, спір підлягає розгляду господарським судом.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, що АТ Укрпошта подало позовну заяву до господарського суду через підсистему «Електронний суд», у відповідності до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яка визначає, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а тому позивачу за подання позову належало сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028,00 грн * 0,8), який і підлягає відшкодуванню з відповідача. Позивач має право звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору з бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Качинського Юрія Антоновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, ) 14 158,26 грн орендної плати, 639,47 грн інфляційних втрат, 141,47 грн 3% річних, 1 165,72 грн пені та 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 18 527,32 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять сім грн 32 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.06.2025.

Суддя С. В. Бідюк