ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/2453/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,

за участю представників:

від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" Світич П.В.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" Бісик Я.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.03.2025, прийняту суддею Демешиним О.А., м. Одеса, про передачу за підсудністю

справи №916/2453/24

за заявою: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 р. Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання", визнання вимог кредитора до боржника в сумі 492638507,76 грн із включенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів та в сумі 96224 грн (судового збору та авансування винагороди арбітражному керуючому у цій справі) та призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мегеря Артура Валерійовича.

Заява обґрунтована заборгованістю боржника перед кредитором на заявлену суму за укладеними між сторонами кредитним договором та договором про надання кредиту у формі овердрафту.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі №916/2453/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за вищенаведеною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк".

Судове рішення мотивоване відсутністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника через наявність між сторонами за заявою кредитора спору про право у матеріально-правовій формі щодо заявлених кредитором грошових вимог, що полягає в оскарженні боржником в судовому порядку договорів (зобов`язань за ними) з посиланням на їх виконання.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.03.2025, частково задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"; скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №916/2453/24 та направлено матеріали даної справи для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області.

Скасовуючи ухвали місцевого господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, суд апеляційної інстанції, з яким погодився Верховний Суд, послався на неповноту дослідження обставин, оскільки заявлена кредитором заборгованість підтверджена доказами (договорами та первинною документацією), а звернення боржника до суду з позовом про визнання припиненими в повному обсязі зобов`язання за договорами, на яких ґрунтуються заявлені грошові вимоги кредитора, після ініціювання цієї справи про банкрутство не можуть слугувати підставою для висновку про наявність спору про право, вираженого у процесуальній формі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 (суддя Демешин О.А.) передано справу №916/2453/24 за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи №908/1955/24.

В обґрунтування цієї ухвали суд першої інстанції зазначив про те, що зареєстрованим місцезнаходженням боржника є місто Запоріжжя, а Господарський суд Запорізької області із дотриманням правил підсудності, визначених статтею 8 Кодексу України з процедур банкрутства, вже розглядає справу щодо цього ж боржника в межах якої є затверджений план санації, у зв`язку з чим саме вказаний суд має оцінити заявлені Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" вимоги на предмет їх тотожності та відповідності тим, що вже затверджені планом санації.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 у справі №916/2453/24 та направити дану справу для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що розгляд справи №916/2453/24 за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" повинен здійснюватися в Господарському суді Одеської області, оскільки зміна місцезнаходження боржника після подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не тягне за собою зміни підсудності даної справи, а розгляд Господарським суд Запорізької області справи №908/1955/24 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство не має юридичного значення та процесуальних наслідків для цієї справи.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 13.05.2025 (вх.№1446/25/Д1 від 13.05.2025) Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" просить у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" відмовити, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 у справі №916/2453/24 залишити без змін. Зокрема, боржник посилається на те, що на теперішній час у провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/1955/24 про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство, що, з огляду на необхідність дотримання принципу концентрації всіх спорів щодо одного боржника в межах однієї справи з одним складом суду, є підставою для передачі заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі №916/2453/24 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 14.05.2025 призначено дану справу до розгляду на 11.06.2025 об 11:30.

У судовому засіданні 11.06.2025, проведеному в режимі відеоконференції, представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" підтримав апеляційну скаргу; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" висловив заперечення проти її задоволення.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2024 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2024 у справі №916/2453/24 було прийнято вищенаведену заяву до розгляду

В подальшому ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі №908/1955/24, постановленою 15.07.2024, тобто під час перебування на розгляді у підготовчому засіданні Господарського суду Одеської області зазначеної вище заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство, було прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 справі №908/1955/24, зокрема, затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" до відкриття провадження у справі про банкрутство, схвалений рішенням зборів кредиторів, яке оформлено протоколом від 15.07.2024 №1, протягом 3 (трьох) років.

При цьому Господарський суд Запорізької області при постановлені ухвал від 15.07.2024 (щодо санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство) та від 22.08.2024 (щодо затвердження плану санації) у справі №908/1955/24 встановив обставину державної реєстрації боржника за адресою: 69032, Запорізька обл., м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Південне шосе, буд. 57, офіс 44, у той час як при постановленні Господарським судом Одеської області у цій справі як ухвали від 10.06.2024 (про прийняття заяви про відкриття провадження у цій справі про банкрутство боржника за заявою кредитора до розгляду), так і скасованої апеляційним судом ухвали від 23.07.2024 (про відмову у відкритті провадження в цій справі) суд встановив обставини державної реєстрації боржника за іншою адресою, а саме: 65003, Одеська обл., м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1.

Тобто боржник у цій справі та у справі №908/1955/24 використав різні адреси державної реєстрації, оскільки після подання Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство №916/2453/24 та, відповідно, прийняття такої заяви до розгляду здійснив перереєстрацію свого місцезнаходження з міста Одеси на місто Запоріжжя.

Відповідно до частини шостої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За умовами частини тринадцятої статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства справи про банкрутство розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи-підприємця.

Територіальна юрисдикція (підсудність) справ про банкрутство є виключною. Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. В цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

За загальним правилом у процедурі банкрутства реалізовуються ті норми Господарського процесуального кодексу України, що мають універсальний характер, тобто застосовні як до позовного провадження, так і до процедур банкрутства, зокрема, за відсутності іншого правового механізму або вказівки на спеціальне правове регулювання за приписами Кодексу України з процедур банкрутства.

У частині другій статті 31 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Системний аналіз процесуальних норм, що регулюють процедуру відкриття провадження у справі як у позовному провадженні, так і у справі про банкрутство, у сукупності зі статтею 31 Господарського процесуального кодексу України вказує на ключове значення поняття "справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності", зміст якого слід розглядати не як результат у вигляді процесуального рішення (ухвали про відкриття провадження у справі), а як процес у динаміці, як послідовний розвиток процесуальних правовідносин, які виникають між судом та заявником (ініціюючим кредитором).

Такі правовідносини розпочинаються процесуальним юридичним фактом звернення до господарського суду шляхом подання заяви до суду або здачі на пошту чи передачі іншими відповідними засобами зв`язку. Ці правовідносини зазнають послідовних змін завдяки процесуальним діям кредиторів, боржника та процесуальним рішенням суду. Такі процесуальні правовідносини закінчуються постановленням судом ухвали про відкриття провадження у справі, що визначає також закінчення цієї стадії процесу та перехід до наступної стадії процедури розпорядження майном.

Таким чином, словосполучення "справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності" слід розуміти таким чином, що територіальна юрисдикція суду визначена згідно з даними місцезнаходження, зазначеного у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про місцезнаходження боржника на дату звернення із заявою до господарського суду. На підставі цих даних суд встановлює, чи належить зазначена у заяві адреса місцезнаходження до територіальної юрисдикції даного суду.

У випадку недобросовісної поведінки боржника, а також з урахуванням того, що реєстрація зміни місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводиться протягом одного дня, господарський суд будь-якої територіальної підсудності фактично не зможе прийняти позовну заяву до свого провадження, якщо боржник буде штучно здійснювати таку перереєстрацію до моменту постановлення ухвали суду про відкриття провадження з метою перешкоджання здійсненню судового розгляду.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 26.04.2023 у справі №904/2154/22 зазначив, що територіальна юрисдикція справи про банкрутство юридичних осіб за критерієм місцезнаходження боржника у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство юридичних осіб має визначатись на дату подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до реєстраційних даних боржника. Відповідно, днем подання цієї заяви є день безпосереднього подання заяви в суд першої інстанції, здавання її на пошту чи подання іншими відповідними засобами зв`язку.

Зміна місцезнаходження боржника після подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не тягне за собою зміни підсудності такої справи. Отже, якщо місцевий господарський суд прийняв до свого розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з додержанням правил територіальної юрисдикції (підсудності), то заява має бути ним розглянута у підготовчому засіданні навіть у разі перереєстрації боржником свого місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У застосуванні наведених положень, враховуючи, що порушення як двома місцевими господарськими судами, так і одним і тим самим господарським судом щодо одного і того ж самого суб`єкта господарювання різних проваджень у справах за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (про банкрутство, щодо санації до відкриття провадження у справі про банкрутство) суперечить завданням господарського судочинства, встановленим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, таким основним засадам і принципам господарського судочинства як: верховенство права; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо, колегія суддів доходить таких висновків:

1) з моменту звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство факт зміни місцезнаходження боржника не має юридичного значення, оскільки він не породжує правових наслідків у вигляді процесуальних дій чи рішень, адже суд, отримавши заяву кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, у питанні визначення місцезнаходження боржника, покладається на відповідні відомості, зазначені у заяві;

2) умовою розгляду по суті кожної із заяв щодо порушення та здійснення стосовно боржника однакових або різних проваджень, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства (про відкриття провадження у справі про банкрутство та санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство), з дослідженням та оцінкою обґрунтованості відповідних вимог, зокрема, і на предмет підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом (частина перша статті 37, частина п`ята статті 38 та абзац другий частини четвертої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства), або для прийняття заяви про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство (частина шоста статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства), є, насамперед, врахування та дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно надійшли пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду);

3) дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно надійшли пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду), а також застосування відповідних визначених законом процесуальних наслідків є умовою для забезпечення судами принципу концентрації у справах про банкрутство, закріпленому в окремих нормах Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, у нормах, які призначені запобігти відкриттю декількох передбачених Кодексом України з процедур банкрутства проваджень щодо одного боржника, а саме:

-частина перша статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства: господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство або заява надійшла від кредитора, вимоги якого включені до затвердженого плану санації відповідно до статті 5 цього Кодексу, і відсутні докази невиконання зобов`язань за таким планом санації;

-частина шоста статті 5 цього Кодексу: господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про затвердження плану санації, якщо стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча висновки у справі №904/2154/22 стосуються подання до різних господарських судів кількох заяв про відкриття провадження саме у справі про банкрутство одного і того ж боржника, такі висновки підлягають врахуванню також у разі наявності щодо одного і того ж боржника кількох заяв про здійснення в одному або різних судах відмінних проваджень, передбачених правилами Кодексу України з процедур банкрутства, адже відповідні висновки є найбільш близькими за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин.

Таким чином, спеціальний закон Кодекс України з процедур банкрутства не допускає прийняття заяв щодо відкриття та здійснення стосовно одного того ж самого суб`єкта господарювання декількох однакових або різних проваджень у справах за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (про банкрутство, щодо санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство), а, відповідно, не допускає порушення та здійснення одним або кількома місцевими господарськими судами одночасно відповідних проваджень, оскільки це суперечить завданням господарського судочинства, встановленим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі таким основним засадам і принципам господарського судочинства як: верховенство права; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Відтак прийняття судом заяви про відкриття щодо суб`єкта господарювання провадження у справі за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (про банкрутство, санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство), з подальшим здійсненням розгляду відповідного питання (щодо відкриття провадження у відповідній справі та здійснення щодо суб`єкта господарювання відповідного провадження у такій справі) не допускає/виключає прийняття в подальшому тим самим або іншим господарським судом щодо того самого суб`єкта господарювання іншої заяви, яка надійшла пізніше про здійснення аналогічного або іншого провадження у справі за правилами Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на викладене та враховуючи ухвалення за іншим місцем реєстрації боржника Господарським судом Запорізької області у справі №908/1955/24 (за заявою боржника про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство) рішення про прийняття цієї заяви 15.07.2024, тобто після звернення кредитора 31.05.2024 із заявою про відкриття провадження у цій справі про банкрутство боржника та ухвалення судом 10.06.2024 про прийняття відповідної заяви у цій справі з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у справі №908/1955/24 про прийняття заяви боржника про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника не має юридичного значення для цієї справи, так само як і прийнята в подальшому ухвала Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 у справі №908/1955/24, якою зокрема, затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання".

Отже, зазначені ухвали у справі №908/1955/24, можливість постановлення яких обумовлена в тому числі і діями боржника зі зміни його місцезнаходження, не породжують для цієї справи правових наслідків у вигляді процесуальних дій чи рішень під час вирішення питання щодо територіальної підсудності у цій справі про банкрутство боржника за заявою кредитора, та не зумовлюють ухвалення судом у цій справі відповідного рішення про передачу справи №916/2453/24 за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи №908/1955/24.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.03.2025 у цій справі.

Таким чином, беручи до уваги те, що Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" подано заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" до Господарського суду Одеської області з дотриманням правил підсудності і, як наслідок, у місцевого господарського суду були відсутні підстави для передання її на розгляд до іншого суду, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 у справі №916/2453/24 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 у справі №916/2453/24 скасувати.

Справу №916/2453/24 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2025.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук