РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2025Справа № 910/4253/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Варухи Віталія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 30, ідентифікаційний код 45530596)

про стягнення 1 218 262,71 грн

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець Варуха Віталій Олександрович з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення 1 218 262,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 202 від 01.08.2024, а саме в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманих послуг, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 218 262,71 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

09.04.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС позивачем подано заяву про вступ у справу як представника.

Цією ж датою через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС позивачем подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

17.04.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, у зв`язку з значним фінансовим навантаженням, ДСГП "Ліси України" в особі Філії "Столичний лісовий офіс" ДСГП " Ліси України" не має можливості оплатити всю суму заборгованості одразу і з метою часткового погашення було подано в планування оплату наданих послуг за даними договорами в сумі 1 218 262,71 грн до кінця 2025 року.

Цією ж датою через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС відповідачем подано клопотання про надання часу на узгодження проекту мирової угоди.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив, передбаченим приписами статті 166 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01.08.2024 між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі головного лісничого філії "Вищедубечанське лісове господарство" (надалі - відповідач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Варухою Віталієм Олександровичем (надалі - позивач, виконавець) укладено договір № 202 (надалі - договір).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" є правонаступником Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Вищедубечанське лісове господарство".

Розділом 1 договору визначено предмет договору відповідно до якого, виконавець зобов`язується виконати роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (п. 1.1. договору). Замовник доручає, а виконавець виконає послуги по навантаженню та перевезенню лісопродукції (п. 1.2. договору). Робота вважається виконаною після підписання уповноваженим представником замовника акту виконаних робіт. Замовник приймає виконану роботу і оплачує її результат на умовах договору (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна ціна договору орієнтовно складає до 5 000 000,00 грн.

Згідно з п. 2.2. договору, замовник зобов`язується оплатити об`єм виконаної роботи на підставі актів або інших документів, що підтверджують виконання робіт, підписаних лісничими відповідних лісництв, де проводились роботи виконавцем.

Пунктом п. 2.3. договору сторони погодили вартість робіт з навантаження, розвантаження, перевезення, вивезення, перевезення, перевантаження, трелювання деревини.

За умовами п. 2.4. договору, розрахунок проводиться шляхом перерахування грошових коштів на р/р виконавця протягом 10 календарних днів з моменту підписання повноважними представниками обох сторін акту виконаних робіт чи іншого документу, що підтверджує виконання робіт та отримання рахунку-фактури на оплату та податкової накладної.

Згідно до п. 3.1. договору, замовник зобов`язаний: - виділити виконавцю деревину для навантаження та вивезення; - ознайомити виконавця з правилами пожежної безпеки, охорони праці; - своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги; - приймати послуги згідно умов договору, визначених у додатках до договору.

Відповідно до п. 3.4. договору, виконавець має право: - своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги; - у разі невиконання зобов`язань замовником виконавець має право дострокового розірвати договір, повідомивши про це замовника у строк - за один місяць до дати розірвання договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 року включно (п. 6.1. договору).

Позивач на виконання умов договору виконав обсяг робіт, які були прийняті відповідачем, на загальну суму 3 331 729,70 грн, що підтверджується актами виконаних робіт, саме:

- акт виконаних робіт за серпень 2024 року на суму 744 444,50 грн;

- акт виконаних робіт за серпень 2024 року на суму 41 983,20 грн;

- акт виконаних робіт за серпень 2024 року на суму 172 082,72 грн;

- акт виконаних робіт за вересень 2024 року на суму 746 066,01 грн;

- акт виконаних робіт за вересень 2024 року на суму 73 177,44 грн;

- акт виконаних робіт за вересень 2024 року на суму 116 691,12 грн;

- акт виконаних робіт за жовтень 2024 року на суму 612 428,86 грн;

- акт виконаних робіт за жовтень 2024 року на суму 69 939,38 грн;

- акт виконаних робіт за жовтень 2024 року на суму 32 623,11 грн;

- акт виконаних робіт за листопад 2024 року на суму 637 470,23 грн;

- акт виконаних робіт за листопад 2024 року на суму 33 425,21 грн;

- акт виконаних робіт за листопад 2024 року на суму 26 890,36 грн;

- акт виконаних робіт за грудень 2024 року на суму 24 507,56 грн.

Проте, як зазначає позивач, відповідач обов`язок оплати вартості отриманих послуг виконав частково на загальну суму 2 138 966,99 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, а саме: № 2596 від 18.09.2024 на суму 100 000,00 грн ; № 2571 від 24.09.2024 на суму 400 000,00 грн; № 2655 від 27.09.2024 на суму 200 000,00 грн; № 2663 від 30.09.2024 на суму 100 000,00 грн; № 2709 від 09.10.2024 на суму 158 510,42 грн; № 2716 від 09.10.2024 на суму 100 000,00 грн; № 2721 від 10.10.2024 на суму 150 000,00 грн; № 2787 від 22.10.2024 на суму 200 000,00 грн; № 2817 від 30.10.2024 на суму 200 000,00 грн; № 2885 від 22.11.2024 на суму 285 934,57 грн; № 2928 від 29.11.2024 на суму 100 000,00 грн; № 90 від 20.12.2024 на суму 94 522,00 грн; № 418 від 27.01.2025 на суму 12 250,00 грн; № 784 від 05.02.2025 на суму 12 250 грн.

25.10.2024 від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Вищедубечанське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" , позивачу надійшов лист-повідомлення № 2/20.16-3-6-2024 про припинення відокремленого підрозділу юридичної особи філії "Вищедубечанське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", до якого було долучено акт звірки взаємних розрахунків за період: 2024 р. між філією "Вищедубечанське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" і Варухою В.О., відповідно до якого за філією "Вищедубечанське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" на 31.12.2024 заборгованість на користь Варухи В.О. 1 242 762,71 грн.

Позивачу, у вищезазначеному листі, було запропоновано до 25.12.2024 звернутись із письмовою вимогою щодо погашення кредиторської заборгованості, в протилежному випадку суми заборгованості будуть включені до передавального балансу, а їх виплата кредитору буде здійснюватися правонаступником.

Як зазначає позивач, останній звернувся з вищевказаною письмовою вимогою, а саме із Заявою про майнові вимоги на суму 1 318 255,15 грн станом на 01.12.2024 № 4 від 11.12.2024, проте заборгованість в повному обсязі сплачена не була.

Наказом ДП «Ліси України» від 18.10.2024 року № 1880 «Про припинення філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» припинено філію «Вищедубечанське лісове господарство» ДП «Ліси України» шляхом її закриття. Правонаступником визначено ДСГП «Ліси України» в особі Філії «Столичний лісовий офіс», .

Позивач звертався до відповідача із листом-претензію № 2 від 25.02.2025 щодо вимоги погасити суму заборгованості у розмірі 1 218 262,71 грн. Відповідач вказаний лист-претензію залишив без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі у розмірі 1 218 262,71 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем виконано роботи (надано послуги) на загальну суму 3 331 729,70 грн, що підтверджується актом виконаних робіт за серпень 2024 року на суму 744 444,50 грн, актом виконаних робіт за серпень 2024 року на суму 41 983,20 грн, актом виконаних робіт за серпень 2024 року на суму 172 082,72 грн, актом виконаних робіт за вересень 2024 року на суму 746 066,01 грн, актом виконаних робіт за вересень 2024 року на суму 73 177,44 грн, актом виконаних робіт за вересень 2024 року на суму 116 691,12 грн, актом виконаних робіт за жовтень 2024 року на суму 612 428,86 грн, актом виконаних робіт за жовтень 2024 року на суму 69 939,38 грн, актом виконаних робіт за жовтень 2024 року на суму 32 623,11 грн, актом виконаних робіт за листопад 2024 року на суму 637 470,23 грн, актом виконаних робіт за листопад 2024 року на суму 33 425,21 грн, актом виконаних робіт за листопад 2024 року на суму 26 890,36 грн, актом виконаних робіт за грудень 2024 року на суму 24 507,56 грн. Вказані акти виконаних робіт підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Відповідачем свою чергу оплачено роботи (послуги) за договором в загальному розмірі 2 138 966,69 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: № 2596 від 18.09.2024, № 2571 від 24.09.2024, № 2655 від 27.09.2024, № 2663 від 30.09.2024, № 2709 від 09.10.2024, № 2716 від 09.10.2024, № 2721 від 10.10.2024, № 2787 від 22.10.2024, № 2817 від 30.10.2024, № 2885 від 22.11.2024, № 2928 від 29.11.2024, № 90 від 20.12.2024, № 418 від 27.01.2025, № 784 від 05.02.2025.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 2.4. договору, виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті виконаних позивачем робіт (наданих послуг) станом на момент розгляду спору настав.

Однак, відповідач, у встановлений строк, своїх зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт (наданих послуг) у повному обсязі не здійснив.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за договором, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем основного боргу у повному обсязі, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1 218 262,71 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Що стосується витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було надано договір про надання правничої допомоги № 2025/27/03-1 від 27.03.2025, укладений між Адвокатським бюро "Вапельник і Партнери" та позивачем, ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1863429 від 27.03.2025, акт приймання-передачі наданих послуг від 02.04.2025, платіжну інструкцію № 26 від 03.04.2025 на суму 12 000,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу та сума таких витрат у розмірі 12 000,00 грн підтверджується матеріалами справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, і відповідач в порядку визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд приходить до висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача, стягнувши з останнього на користь позивача 12 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 30, ідентифікаційний код 45530596) на користь Фізичної особи-підприємця Варухи Віталія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 1 218 262 грн 71 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 18 273 грн 94 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.06.2025.

Суддя Пукшин Л.Г.