РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2025Справа № 910/15496/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ"

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про стягнення 69615,00 грн

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_1

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення 69615,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024 в частині неповернення суми грошового забезпечення в розмірі 69615,00 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/15496/24, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

25.12.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов.

31.12.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.01.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

19.02.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли письмові пояснення.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.02.2025 перейшов до розгляду справи №910/15496/24 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 13.03.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 зупинено провадження у справі №910/15496/24 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/2741/24.

25.04.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.04.2025 поновив провадження у справі №910/15496/24, призначив підготовче судове засідання на 22.05.2025.

22.05.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про розгляд справи в підготовчому засіданні без участі представника, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 22.05.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.06.2025.

У судове засідання 05.06.2025 представник позивача не з`явився.

Представник відповідача не заперечив проти розгляду справи по суті за відсутності позивача, проти задоволення позовних вимог заперечив

У судовому засіданні 05.06.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач зазначає, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024 перерахував відповідачу забезпечення виконання умов договору в сумі 69615,00 грн.

Строк дії договору закінчився 13.05.2024, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом від 14.08.2024 № 14-08-24/б про повернення забезпечення в сумі 69615,00 грн.

Однак відповідач відмовив у поверненні забезпечення посилаючись на допущення позивачем порушення строків поставки товару понад 30 календарних днів.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що 15.07.2024 засобами поштового зв`язку на адресу позивача направив повідомлення від 12.07.2024 № 78/11-2939 про односторонню відмову від договору з 17.07.2024, у зв`язку з порушенням строку поставки товару. Тобто договір припинився внаслідок одностороннього розірвання у відповідності до положень п. 7.2.1 договору, а не 13.05.2024, як зазначає позивач.

У п. 13.10 договору сторони погодили повернення забезпечення після виконання постачальником-переможцем договору без порушень вимог, передбачених розділами 2 (щодо якості та безпечності) та 6 (строки поставки понад 30 календарних днів) договору, однак між сторонами наявний спір про стягнення з позивача на користь відповідача пені та штрафу (за непоставку товару понад 30 календарних днів) у розмірі 50 527,44 грн за порушення строків поставки товару (справа № 911/2741/24).

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.02.2024 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ", як постачальником укладено договір №31/ВОЗ-2024 (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1). а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 1.2. договору найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в додатку № 1 до цього договору. Код ДК 021:2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості.

Ціна договору складає 1 392 300,00 грн, у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) 20% - 232 050,00 грн. (п. 4.1. договору).

У п. 6.1 договору сторони погодили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника). У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Відповідно до п. 8.3 договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

Згідно з п. 12.1 договору договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 07.11.2022 №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 06.02.2023 №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 01.05.2023 №254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26.07.2023 №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 06.11.2023 №734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та від 05.02.2024 №49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", але не довше ніж до 31.12.2024.

Відповідно до п. 13.9 договору не пізніше дати укладання договору постачальник перераховує на розрахунковий рахунок замовника забезпечення виконання договору, грошові кошти в розмірі 5% ціни, вказаної в п. 4.1 договору.

У п. 13.10 договору сторони погодили, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання постачальником-переможцем договору без порушень вимог, передбачених розділами 2 (щодо якості та безпечності) та 6 (строки поставки понад 30 календарних днів) договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Згідно із матеріалів справи, на виконання умов договору позивач 23.02.2024 на рахунок відповідача перерахував 69615,00 в рахунок забезпечення виконання договору, UA-2024-01-22-016401-а, що підтверджується платіжною інструкцією № 303 від 23.02.2024.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом від 03.09.2024 вих № 03/09-1 про повернення забезпечення виконання договору. При цьому, з листа позивача вбачається, що між сторонами здійснювалась часткова поставка товару у кількості 33000,00 кг.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 12.09.2024 вих № 78/11-3933 повідомив, що оскільки ТОВ "ЮА ТОРГПРОМ" було допущено порушення строків поставки товару понад 30 календарних днів , замовник користується правом і відмовляє у поверненні забезпечення виконання умов договору від 29.02.2024 №31/ВОЗ-2024.

Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ "ЮА ТОРГПРОМ" з позовом про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення 69615,00 грн, перерахованих в забезпечення виконання договру.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 статті 509 ЦК України).

Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України, що кореспондується із приписами статті 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1,2 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Укладений між сторонами договір є договором поставки, укладеним у процедурі закупівлі, а відтак, у відповідній частині між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.

За умовами договору, у позивача виникало зобов`язання сплатити відповідачу забезпечення виконання договору в сумі 69615,00 грн, яке ним було виконано, що підтверджується платіжною інструкцією № 303 від 23.02.2024. Номер закупівлі, зазначений у призначенні платежу, відповідає закупівлі, за наслідками якої між сторонами укладено спірний договір (https://prozorro.gov.ua/uk/contract/UA-2024-01-22-016401-a-c1).

Відповідач не заперечує, що забезпечення 69615,00 грн сплачено саме за договором 31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: 1) після виконання переможцем процедури закупівлі / спрощеної закупівлі договору про закупівлю; 2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі / спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; 3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; 4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Як встановлено судом вище, у п. п. 13.10 договору сторони погодили, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання постачальником-переможцем договору без порушень вимог, передбачених розділами 2 (щодо якості та безпечності) та 6 (строки поставки понад 30 календарних днів) договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Як встановлено судом вище, відповідач відмовив у поверненні коштів, посилаючись на те, що ТОВ "ЮА ТОРГПРОМ" було допущено порушення строків поставки товару понад 30 календарних днів.

При цьому, відповідач зазначив, що між сторонами існує спір про стягнення з позивача на користь відповідача пені та штрафу (за непоставку товару понад 30 календарних днів) у розмірі 50 527,44 грн за порушення строків поставки товару (справа № 911/2741/24).

Судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України зверталась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ" про стягнення 25 302,24 грн пені та 25 225,20 грн штрафу за неналежне виконання зобов`язань за договором №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

Рішенням Господарського Київської області від 13.02.205 у справі №911/2741/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Верховний Суд ухвалою від 22.05.2025 відмовив у відкритті касаційного провадження у справі № 911/2741/24 за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Так, у справі №911/2741/24 відповідач нарахував та заявив до стягнення штраф та пеню за прострочення поставки за заявкою №78/15-2183 від 30.05.2024 щодо поставки товару в загальній кількості 52 000,00 кг.

Судами у справі №911/2741/24 встановлено, що з урахуванням приписів п. 12.1 договору, строк дії останнього спливав 14.05.2024. Доказів на підтвердження того факту, що строк дії договору був продовжений за згодою сторін або того, що сторонами вчинено юридично значимі дії, які можуть підтвердити погодження сторонами продовження строку дії договору після 14.05.2024, матеріали справи не містять. Листи сторін, на які посилається позивач, не можуть бути розцінені як дії, що свідчать про погодження сторонами продовження строку дії договору після 14.05.2024.

За таких обставин суди дійшли висновку, що протягом дії договору Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не зверталась до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ" із заявкою про поставку товару, а направила її лише 31.05.2024, тобто після закінчення строку дії договору. Оскільки в укладеному між сторонами договорі відсутній обов`язок виконувати свої зобов`язання за ним після закінчення строку, визначеного у договорі для виконання сторонами такого обов`язку, у тому числі і після закінчення строку дії договору, з огляду на невчинення замовником протягом строку дії договору жодних дій для настання реальних наслідків на поставку товару, суди дійшли висновку, що заявка №78/15-2183 від 30.05.2024, надіслана після закінчення строку дії договору, не породжує для постачальника правових наслідків у вигляді відповідальності останнього за неналежне виконання зобов`язання, зокрема неустойки (пені та/або штрафу), що передбачена умовами договору №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16).

При цьому суд зазначає, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Враховуючи наведене, встановлені судовими рішеннями у справі №911/2741/24 обставини, що договір діяв до 14.05.2025 та відсутність факту прострочення поставки товару за заявкою №78/15-2183 від 30.05.2024, повторного доведення не потребують.

Жодних інших доказів на підтвердження наявності факту прострочення позивачем поставки товару понад 30 днів, крім тих, які досліджувались у справі № 911/2741/24, відповідачем не надано, як і не надано доказів порушення позивачем умов договору щодо якості та безпечності. При цьому, з листа позивача від 03.09.2024 вих № 03/09-1 вбачається, що останній здійснював поставку товару у кількості 33000 кг. Відповідач не посилається, що вказана поставка була здійснена з порушенням умов договору.

За встановлених вище обставин, суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача про порушення позивачем строків поставки товару понад 30 днів та про те, що договір припинився 17.07.2024 внаслідок односторонньої відмови.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності порушень позивачем вимог, передбачених розділами 2 (щодо якості та безпечності) та 6 (строки поставки понад 30 календарних днів) договору.

Отже, матеріали справи не містять доказів того, що позивач виконував умови договору з порушенням вимог, передбачених розділами 2 (щодо якості та безпечності) та 6 (строки поставки понад 30 календарних днів), оскільки докази наявності претензій щодо поставки товару у кількості 33000 кг, про яку зазначено в листі від 03.09.2024 вих № 03/09-1, відсутні, а факт відсутності прострочення поставки товару за заявкою №78/15-2183 від 30.05.2024 встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, враховуючи умови п. 13.10 договору, виконання позивачем договору без порушень вимог, передбачених розділами 2 (щодо якості та безпечності) та 6 (строки поставки понад 30 календарних днів), сплачені позивачем в забезпечення договору грошові кошти в сумі 69615,00 грн підлягають поверненню позивачу.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ" про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошових коштів в розмірі 69615,00 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до вимог ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням зазначених положень, оскільки позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору за подання цього позову підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2422,40 грн.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, тобто судовий збір внесений у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ураховуючи наведене, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням у порядку ст.7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору у зв`язку із сплатою судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА ТОРГПРОМ" (08132, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 6-В, офіс 5, ідентифікаційний код 45129278) грошові кошти в розмірі 69615,00 грн та 2422,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.06.2025.

Суддя С.О. Турчин