ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13 червня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/1919/25

Суддя Бутирський А.А. розглянувши позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Міська дитяча клінічна лікарня" Чернівецької міської ради м. Чернівці

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" с. Сторожниця, Ужгородського району, Закарпатської області

про стягнення заборгованості у сумі 56180,00 грн.

Представники сторін не викликались

СУТЬ СПОРУ: Комунальне некомерційне підприємство "Міська дитяча клінічна лікарня" Чернівецької міської ради м. Чернівці звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" м. Сторожинець про стягнення заборгованості у сумі 56180,00 грн.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано судді Бутирському А.А.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП», є Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Сторожниця, вул.Молодіжна, будинок 9. Таку адресу відповідача також зазначено у позовній заяві.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналізуючи територіальну юрисдикцію справи за позовом Комунального некомерційного підприємства "Міська дитяча клінічна лікарня" Чернівецької міської ради м. Чернівці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» про стягнення заборгованості у сумі 56180,00 грн., суд звертає увагу на приписи ст. 27 і ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та зазначає таке.

Щодо приписів ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, то підстав для її застосування немає у зв`язку з таким.

Аналіз положення ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце його виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці. При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, тобто сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Тобто, якщо у договорі визначено місце його виконання або виконання договору можливе тільки в певному місці, то в разі виникнення будь-якого спору позивач має право пред`явити позов за місцем виконання договору. При цьому за приписами ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України до уваги береться не місце виконання зобов`язання, а місце виконання договору, якщо таке погоджене та чітко визначене у договорі.

Із зазначених у позовній заяві обставин вбачається, що предметом спору є стягнення грошових коштів, що є вартістю оплаченого товару (дизельного палива, відпуск якого здійснюється за скретч-картками), що не був переданий позивачу (покупцеві) з огляду на відсутність пального на АЗС.

Суд зазначає, що підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності у позовній заяві позивач не обґрунтував; в укладеному між сторонами договорі поставки, який по своїй суті є двостороннім, адже зобов`язання існують у кожної зі сторін, не визначено конкретне місце виконання договору; а із суті правовідносин поставки товару, дизельного пального, з АЗС відповідача за довірчими документами (скретч картками) не вбачається наявності специфіки виконання такого договору, зокрема, можливість виконання такого договору виключно у м. Чернівці та/або Чернівецькій області.

Суд вважає, що позовна заява не містить обґрунтування специфіки господарських правовідносин, що виникли між сторонами у справі та щодо яких виник спір, зокрема можливість виконання договору про закупівлю товарів №СК 5/097 від 01.11.2023 тільки в певному місці.

Отже з доданих до позовної заяви документів суд не вбачає підстав для застосування правил альтернативної територіальної підсудності.

Враховуючи зазначене та відсутність обґрунтувань позивача, суд доходить висновку, що господарський спір за участю відповідача, місцезнаходженням якого є Закарпатська область, не належить до територіальної юрисдикції Господарського суду Чернівецької області, а підлягає розгляду Господарським судом Закарпатської області.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про необхідність надіслання матеріалів позовної заяви суду, до підсудності якого належить спір між Комунальним некомерційним підприємством "Міська дитяча клінічна лікарня" Чернівецької міської ради м. Чернівці та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» про стягнення 56180,00 грн - Господарського суду Закарпатської області.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 27, 31 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Справу № 926/1919/25 за позовом Комунального некомерційного підприємства "Міська дитяча клінічна лікарня" Чернівецької міської ради м. Чернівці до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" с. Сторожниця, Ужгородського району, Закарпатської області

про стягнення 56180,00 грн передати за підсудністю на розгляд Господарського суду Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бутирський А.А.