УХВАЛА

11 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/1719/23(917/1785/23)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмолпром»

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2025

у справі № 917/1719/23(917/1785/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ір-Агромир"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром",

Департаменту Державної виконавчої служби начальника ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень

про визнання аукціону таким, що не відбувся, зупинення виконавчих дій, скасування аукціонів з продажу майна,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Техмолпром» (далі - ТОВ «Техмолпром», скаржник) через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 917/1719/23(917/1785/23) в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 визнано неповажними наведені ТОВ «Техмолпром» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 917/1719/23(917/1785/23), касаційну скаргу ТОВ «Техмолпром» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 917/1719/23(917/1785/23) залишено без руху, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав; зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали, з огляду на предмет касаційного оскарження, із зазначенням про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, попереджено скаржника про наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали передбачені частиною 3 статті 292 ГПК України.

Ухвалу Верховного Суду від 12.05.2025 скаржником доставлено в Електронний кабінет одержувача: 14.05.2025 о 12:49.

22.05.2023 через систему «Електронний суд» скаржником подано заяву про усунення недоліків з письмовими поясненнями, в яких викладено підстави касаційного оскарження постанови апеляційного суду.

У заяві про усунення недоліків із зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги, поданій на виконання вимог ухвали суду від 12.05.2025, які, на думку скаржника, у сукупності перешкодили підготуванню та поданню касаційної скарги у встановлений законом строк, скаржник знову зазначає про є боржником у даній справі, кошти у товариства відсутні, поточні рахунки Товариства в банківських установах арештовані і на них також відсутні кошти, а за їх надходження, кошти списуються органами виконавчої служби в межах відкритих виконавчих проваджень. Тому Товариство потребувало часу спочатку для пошуку коштів і можливості сплати судового збору, враховуючи дію вищевказаних обставин, що в умовах війни, яка триває в Україні є досить не простим завданням.

Щодо доказів пропуску строку на касаційне оскарження через військовий стан скаржник посилається на позицію викладену у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2019 у справі №160/2551/19, де суд дійшов висновку, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, а також вказує, що через масовані ракетні атаки російської федерації на енергетичну інфраструктуру України, які спричиняють часті перебої світла та збої в роботі мережі інтернет, ускладнили здійснення процесуальних дій.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Відповідно до частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд Суду.

Так, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду у даній справі постановлена 04.02.2024, а отже, останній день оскарження ухвали за приписами частини першої статті 288 ГПК України, припадає на 24.02.2025.

Касаційну скаргу подано скаржником до Верховного Суду 16.04.2025 через систему "Електронний суд", тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної ухвали апеляційного господарського суду від 04.02.2025 за частиною першою статті 288 ГПК України.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст. 26 наведеного закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону №389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Тобто, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі №697/2360/21 та від 19.10.2022 року у справі №398/1739/15.

Оскільки як день прийняття оскаржуваної ухвали, так і останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з касаційною скаргою у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання відповідного такого строку за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

В свою чергу, скаржником при зверненні до суду з касаційною скаргою, окрім посилання на постанову Касаційного адміністративного суду, жодним чином не наведено обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання касаційної скарги, а також неможливості подати касаційну скаргу в найкоротший термін з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, не доведено суду обставин, яким саме чином введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного процесуального строку, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності можливості підготувати та подати скаргу в межах передбачених ГПК України строків, з огляду на місцезнаходження скаржника.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з наведеного, Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Техмолпром» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 917/1719/23(917/1785/23).

За таких обставин, керуючись статтями 234, пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Техмолпром» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 917/1719/23(917/1785/23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк