УХВАЛА

11 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3411/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Привалова А. І.

від 28.11.2024 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Шапран В. В., Андрієнко В. В., Сітайло Л. Г.

від 08.04.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство по нерухомості "Дісконт", Військової частини НОМЕР_1

про визнання недійсним звіту про оцінку майна та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство по нерухомості "Дісконт" та Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання недійсним звіту про оцінку майна, що було примусово відчужено: товарів в обороті - порохові заряди РСИ - 12К (4АН2) у кількості 1 307,86 тонн та порохові заряди РСИ - 12К (Ш-961У) у кількості 115,39 тонн, від 17.10.2023 (дата завершення складання), складений суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю Агентством по нерухомості "Дісконт";

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виключити з акту № 2682 про примусове відчуження або вилучення майна від 20.10.2023 відомості щодо найменування документа, що містить висновок про вартість майна, дати його оцінки, та про вартість порохових зарядів РСИ - 12К (4АН2) у кількості 1 307,86 тонн і порохових зарядів РСИ - 12К (Ш-961У) у кількості 115,39 тонн за результатами оцінки, складеної суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю Агентством по нерухомості "Дісконт".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні оцінки майна - порохових зарядів РСИ - 12К (4АН2) та РСИ - 12К (Ш-961У) Товариством з обмеженою відповідальністю Агентством по нерухомості "Дісконт" не було дотримано вимог статей 12, 31 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, не забезпечено об`єктивність оцінки вилученого у позивача майна. Відтак, порушення, допущені при проведенні оцінки примусово відчуженого майна, порушують право Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" на отримання повного відшкодування вартості вилученого майна в майбутньому.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/3411/24 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою від 08.04.2025 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/3411/24.

30 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВК" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі № 910/3411/24.

Ухвалою від 16.05.2025 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом викладення належного обґрунтування виключних випадків касаційного оскарження, передбачених пунктами 2 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вказівок Верховного Суду, наведених в цій ухвалі.

Скаржнику роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.

26 травня 2025 року на адресу Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник зазначив, що Північний апеляційний господарський суд у постанові від 08.04.2025 підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 26.03.2025 у справі № 910/5506/23, вказав наступне:

" … особа, в якої на підставі Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" примусово відчужено майно, може оскаржити в судовому порядку визначену оцінку цього майна лише після відшкодування його вартості, що прямо передбачено ч. 3 ст. 8 цього Закону, а також ч. 4 ст. 353 ЦК України". Крім цього, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018, викладеної у справі № 914/881/17, відповідно до якої: " … звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВК" вважає, що існує необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17 та у постанові Верховного Суду від 26.03.2025 у справі № 910/5506/23 щодо застосування частини 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", частини 4 статті 353 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 8 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану", оскільки ці висновки обмежують право власника майна на ефективний та своєчасний судовий захист у випадках примусового відчуження майна, призводить до необґрунтованої затримки в оскарженні потенційно неправомірної оцінки та може заперечувати право на повне відшкодування.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК", наведені постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду трактують звіт про оцінку майна як документ, що "не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності"; стверджують, що оскаржити оцінку можливо "лише після відшкодування його вартості". Однак, за доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК", це, по-перше, унеможливлює його самостійне оскарження, а, по-друге, обмежує доступ до правосуддя та створює ризики отримання заниженої компенсації.

З огляду на необхідність відступу від існуючого висновку та забезпечення ефективного судового захисту, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВК" зауважує, що виникає необхідність у формуванні нового висновку Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", частини 4 статті 353 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 8 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану", з наступних ключових аспектів:

1. Звіт про оцінку майна слід визнати юридично значущим документом, що може бути оскаржений. Звіт про оцінку майна, складений у процедурі примусового відчуження, є юридично значущим документом, що має прямий та вирішальний вплив на обсяг майнових прав колишнього власника (зокрема, на розмір компенсації), а отже, його невідповідність вимогам закону та нормативно-правовим актам з оцінки майна (наприклад, визначення ліквідаційної замість ринкової вартості, неповний або неякісний характер звіту) може бути підставою для його оскарження в судовому порядку. Визнання недійсним такого звіту є належним та ефективним способом захисту порушеного права на справедливе та повне відшкодування вартості примусово відчуженого майна. Є нагальна необхідність в розмежуванні правової природу звіту про оцінку в контексті примусового відчуження майна (де держава діє як владний суб`єкт, а оцінка є обов`язковою складовою процесу відшкодування) від оціночної діяльності в договірного регулювання.

2. Можливість оскарження оцінки до моменту виплати компенсації. Право на оскарження оцінки примусово відчуженого майна виникає з моменту, коли колишній власник отримав або мав можливість отримати доступ до звіту про оцінку майна, або до інформації про визначену вартість, за якою буде здійснюватися відшкодування. Оскарження оцінки до фактичної виплати компенсації не є передчасним, оскільки саме неякісна, неповна або необ`єктивна оцінка створює реальну загрозу порушення права власника на повне відшкодування вартості його майна. Термін "відшкодовано" (у частині 4 статті 353 Цивільного кодексу України) та "виплачується" (у частині 3 статті 8 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна...") слід тлумачити як визначення вартості майна, яка є підставою виплати. Інакше це створює ситуацію, за якої право на захист виникає лише після настання шкоди, яку вже складно виправити. Звернення до суду з позовом про визнання недійсним звіту про оцінку є ефективним способом захисту, оскільки його задоволення призводить до усунення підстави для заниженої компенсації та зобов`язує відповідні органи здійснити нову, об`єктивну оцінку.

3. Необхідність врахування принципів Європейського суду з прав людини та Конституції України.

Суд визнає обґрунтованими вищенаведені доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" для відкриття касаційного провадження за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас вимоги ухвали Верховного Суду від 16.05.2025 щодо належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржником не виконані: скаржник не зазначив конкретну норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду. Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" на необхідність формування нового висновку Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", частини 4 статті 353 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 8 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" шляхом відступлення від вже існуючих висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17 та у постанові Верховного Суду від 26.03.2025 у справі № 910/5506/23, щодо застосування частини 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", частини 4 статті 353 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 8 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану", не є належним обґрунтуванням наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

З огляду на зазначене, Суд вважає, що вимоги ухвали від 16.05.2025 скаржником виконано не у повному обсязі, проте підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні, а отже касаційна скарга вважається поданою у день її первинного подання та підлягає прийняттю до розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 294 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 294 цього Кодексу в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 910/3411/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Водночас доводи касаційної скарги по суті будуть розглянуті під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/3411/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВК" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025.

2. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 липня 2025 року об 11:50 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 209.

3. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

4. Встановити іншим учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 01 липня 2025 року. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.

5. Витребувати з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3411/24.

6. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова

До уваги учасників судового процесу!

Суди продовжують працювати. Проте в умовах воєнного стану проведення відкритих судових засідань має певні особливості щодо належного повідомлення учасників процесу про час та місце судових засідань, явки до суду та забезпечення безпеки відвідувачів. Неявка сторін з невідомих причин може завадити своєчасному розгляду справи навіть за умови явки представників інших сторін.

Просимо дотримуватися процесуальних норм, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу:

- максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України;

- за відсутності нагальної потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду подати клопотання про розгляд справи без участі учасників справи, а за наявності такої потреби - повідомити про це суд.

Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою чи в електронному вигляді із застосуванням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

Звертаємо увагу на особливості розгляду справи в особливий період (на період дії правового режиму воєнного стану) та порядок дій учасників судового процесу під час сигналу "Повітряна тривога":

- після надходження сигналу "Повітряна тривога" розгляд справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні, не здійснюється. У судовому засіданні буде оголошуватися перерва;

- розгляд справ відбудеться через 30 хвилин після відбою тривоги у порядку черговості відповідно до переліку справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні. У разі, якщо повітряна тривога триватиме після 16:30, судові справи будуть зняті з розгляду. Про дату, час і місце наступного судового засідання учасники справи будуть повідомлені ухвалою;

- найближча до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6) захисна споруда, визначена Київською міською державною адміністрацією, для укриття населення під час сигналу "Повітряна тривога", розташована на: вул. Лейпцизька, 2 (2-ий під`їзд). Захисними спорудами визначено також станції метро "Печерська" та "Арсенальна";

- до повідомлення про закінчення повітряної тривоги заборонено пропуск учасників судового процесу на територію Верховного Суду;

- якщо за об`єктивних обставин учасник справи не може прибути в судове засідання після відбою тривоги, рекомендовано подати клопотання про відкладення судового засідання з наведенням поважних причин або про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Касаційний господарський суд