ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2025 року м.Харків Справа № 913/196/21
Провадження №17б/913/196/21
Господарський суд Луганської області у складі: судді Фонової О.С., розглянувши заяву Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 21.05.2021 №1216-06-7/8420 про визнання грошових вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» у справі про банкрутство №913/196/21
за заявою ініціюючого кредитора Фізичної особи-підприємця Вєтух Валентини Петрівни, м. Брянка Луганської області
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
Без виклику представників сторін.
Обставини справи: банкрутство за нормами Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідаційна процедура, розгляд заяви Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 03.06.2025 № б/н про визнання грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства у справі № 913/196/21 у загальній сумі 165924,75 грн та включення їх до реєстру вимог кредиторів,
Постановою Господарського суду Луганської області від 24.12.2021 визнано банкрутом боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» (далі ТОВ «СЗХНО»), відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 24.12.2022 та призначено ліквідатором банкрута арбітражну керуючу Бугулян Олену Анатоліївну (далі ліквідатор), на яку покладено обов`язки та повноваження по проведенню ліквідаційної процедури, встановлені ст.61 Кодексу України з процедури банкрутства (далі КУзПБ).
09.07.2021 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднене повідомлення про визнання боржника ТОВ «СЗХНО» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури строком до 24.12.2022 та призначення ліквідатором Бугулян О.А.
Строк проведення ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора неодноразово продовжувався, зокрема, останній раз ухвалою від 14.05.2025 до 07.08.2025.
04.06.2025 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі підсистема «Електронний суд») від кредитора Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшло клопотання від 03.06.2025 № б/н, в якому останнє просить:
1) звільнити Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області від сплати судового збору за подання заяви визнання вимог за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства у справі № 913/196/21;
3) заяву розглянути без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
09.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від кредитора Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшло клопотання від 09.06.2025 № б/н, в якому останнє просить долучити Заяву про визнання вимог за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства у справі № 913/196/21, оскільки вказана заява до клопотання від 03.06.2025 № б/н не була долучена заявником з технічних причин.
Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
У статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно з ч. 1 статті 46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 КУзПБ до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.
Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX від 19.11.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлений на рівні 3028,00 грн.
Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті заявником до Державного бюджету України при зверненні до господарського суду з грошовими вимогами до боржника після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 4844,80 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).
Водночас, Управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області до матеріалів заяви не надано доказів сплати судового збору.
Разом з тим, кредитор у заяві від 03.06.2025 № б/н просить звільнити його від сплати судового збору.
В обґрунтування заявленого клопотання кредитор зазначив, що він не має коштів на сплату судового збору та посилається на:
- ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058), в якій зазначено, що кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних виплат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду;
- ч. 2 ст. 73 Закону №1058, в якій забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом;
- ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, яка передбачає врахування майнового стану сторони;
- ст. 129 Конституції України, з системного аналізу якої вбачається, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.
Розглянувши заявлене клопотання кредитора, суд зазначає таке.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Законі України «Про судовий збір». (ч. 2 ст. 123 ГПК України).
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік пільг (випадків) щодо звільнення від сплати судового збору.
У частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду враховуючи майновий стан сторони за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд зазначає, що наведеними правовими нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.
Виходячи з положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору:
1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або
2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Подібний висновок було зроблено у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (Провадження № 11-336апп20), де вказано, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.03.2021 у справі №912/1061/20 вказав, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №905/1060/21.
Посилання заявника на відсутність коштів на сплату судового збору з огляду на заборону використання коштів Пенсійного фонду України на цілі не передбачені ч. 2 ст. 73 Закону №1058, судом відхиляються з урахування статті 7 ГПК України, в силу якої правосуддя здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин, ця справа за предметом позову не є про захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, заявник є юридичною особою, а дія умов частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджується саме на юридичних осіб, а тому не може бути умовою для звільнення, зменшення розміру, відстрочення, розстрочення сплати судового збору, адже не базується на статті 8 Закону України «Про судовий збір» та правових висновках Великої Палати Верховного Суду щодо її застосування, ураховуючи суб`єктний склад сторін і характер спірних правовідносин, а наведені аргументи в цьому контексті не будуть умовою, яка є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати щодо юридичних осіб.
Вказана правова позиція визначена також в усталеній практиці Верховного Суду, зокрема, в постанові Верховного Суд у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2025 у справі № 914/466/23(914/2764/23), в ухвалах Верховного Суд у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 921/2/21(921/461/22), від 25.02.2025 у справі № 903/347/24 (903/411/24), від 01.04.2025 у справі № 914/3188/23, від 07.04.2025 у справі № 917/1001/24, від 24.04.2025 у справі № 922/2908/24 та від 21.04.2025 у справі № 01/10/5026/779/2011.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке викладене в заяві від 03.06.2025 № б/н, про звільнення його від сплати судового збору.
З огляду на встановлене, Управління Пенсійного фонду України в Луганській області не надало суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.
У ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедури банкрутства визначено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.
Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедури банкрутства у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.
Згідно з ч. 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Судом враховуються норми ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Стаття 164 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 03.06.2025 № б/н про визнання грошових вимог до боржника без руху з наданням заявнику десятиденного строку для усунення наведених недоліків.
Управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області у встановлений судом строк слід надати до суду заяву про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у сумі 4844,80 грн, а також докази надсилання (вручення) заяви про усунення недоліків боржнику.
Суд роз`яснює Управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області, що у разі не усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 2, ч. 3 ст. 45, ст. 46 Кодексу України з процедури банкрутства, ст. ст. ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Відмовити у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке викладене в заяві від 03.06.2025 № б/н, про звільнення його від сплати судового збору.
2. Заяву Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 03.06.2025 № б/н про визнання грошових вимог залишити без руху.
3. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Луганській області протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви, а саме: надати суду докази сплати судового збору на суму 4844,80 грн за належними реквізитами та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків (ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 09.06.2025 та не може бути оскаржена.
Суддя Олена ФОНОВА
вих. №
1- до справи;
2- ініціюючому кредитору ФОП Ветух В.П. за адресою проживання ( АДРЕСА_1 ) реком. з повідом.
3- боржнику ТОВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» до електронного кабінету «Електронний суд»
4- арбітражному керуючому Бугулян О.А. до електронного кабінету «Електронний суд»
5- кредитору ТОВ «НВО «СЗХНО» до електронного кабінету «Електронний суд»
6- кредитору ГУ ПФ України в Луганської області до електронного кабінету «Електронний суд»
7- кредитору ГУ ДПС у Луганській області до електронного кабінету «Електронний суд»
8- представнику ГУ ДПС у Луганській області Решетняку В.О. до електронного кабінету «Електронний суд»
9- кредитору ПАТ «Донбасенерго» в особі «Електроремонт» до електронного кабінету «Електронний суд»
10- кредитору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) реком. з повідом.

__________С.Д. Авілова