ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" червня 2025 р. Справа № 918/2/25
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., участю секретаря судового засідання Хролець І.С.,
розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/2/25
за позовом ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32"
про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів.
За участю представників сторін:
від позивача: Пилипака Юрій Іванович
від відповідача: Басюк Олександр Петрович;
від відповідача: Оксимчук Олександр Дмитрович.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.05.2025 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

До господарського суду 28.05.2025 від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 918/2/25, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.05.2025 розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" про ухвалення додаткового рішення призначено на 09.06.2025.

Від представника позивача 03.06.2025 надійшло клопотання в про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Позивач у судовому засіданні 09.06.2025 підтримав позицію викладену у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Представники відповідача у судовому засіданні 09.06.2025 підтримали позицію викладену у заяві Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" про ухвалення додаткового рішення та просили її задовольнити.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" про ухвалення додаткового рішення, заслухавши присутніх представників відповідача та позивача у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною першою статті 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зазначені положення забезпечують дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та, крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими, та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. Наведена норма надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат, відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Також згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Водночас суд враховує, що вчасне заявлення про намір компенсувати судові витрати, визначення розміру цих витрат з метою їх розподілу, надання детального опису виконаних робіт, а також підтвердження обґрунтованості заявлених сум доказами, які відповідають критеріям розумності, реальності й співмірності, це необхідні умови для розгляду судом питання щодо відшкодування судових витрат.

Недотримання таких вимог порушує принципи змагальності й правової визначеності господарського судочинства та є підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 07.11.2024 у справі № 906/835/23.

Вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, Верховний Суд зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права:

право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою, а саме до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та від 31.05.2022 у справі № 917/304/21);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18).

Аналогічні висновки викладені у додатковій постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20).

Як вбачається з матеріалів даної справи № 918/2/25 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" (відповідач) відзив на позовну заяву не подало.

У той же час 16.04.2025 від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" надійшли додаткові пояснення, в яких відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відтак суд констатує, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" недотримано один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачем не лише не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи у першій заяві по суті спору, але і не зроблено відповідної заяви про розподіл цієї суми. Зазначене порушує принципи змагальності та правової визначеності господарського судочинства.

Звертаючись до суду, сторона повинна заздалегідь враховувати можливість потенційних витрат та необхідність залучення адвоката для представництва своїх інтересів у суді. Відсутність попереднього розрахунку судових витрат свідчить про недостатню обачність та належне планування витрат на захист своїх прав, що є обов`язком кожної зі сторін. Сторона повинна передбачити і планувати можливі витрати на захист своїх прав. Принцип змагальності, закріплений ГПК України, передбачає, що кожна сторона має рівні права й обов`язки та несе ризик наслідків своїх процесуальних дій чи бездіяльності.

Відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат та не вчинення дій щодо відповідної заяви, суд розцінює як нехтування відповідачем процесуальним обов`язком, визначеним частинами першою, другою статті 124, частиною восьмою статті 129 та частиною першою статті 221 ГПК України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідачем не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, пов`язаних з розглядом справи, які він очікував понести у суді першої інстанції (витрат на правничу допомогу) та не зроблено відповідної заяви про розподіл цієї суми, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/2/25.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДІМ 32" про ухвалення додаткового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10 червня 2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон