ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р. Справа №914/3064/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» б/н від 24.03.2025 (вх. суду від 24.03.2025 № 01-05/832/25)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 (повний текст складено 19.03.2025, суддя У.І. Ділай)

у справі №914/3064/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів

про: стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення заборгованості за договором про участь у балансуючому ринку від 27.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 позов Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення 6973399,78 основного боргу 132037,32 грн 3% річних, 479072,56 грн інфляційних втрат за договором про участь у балансуючому ринку № 0424-04013 від 27.05.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

17 березня 2025 року на розгляд Господарського суду Львівської області подано зустрічний позов Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго до відповідача Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго про визнання відсутнім обов`язку з оплати електричної енергії в межах господарської справи №914/3064/24 за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення 6973399,78 основного боргу 132037,32 грн 3% річних, 479072,56 грн інфляційних втрат за договором про участь у балансуючому ринку №0424-04013 від 27.05.2019.

Водночас відповідач просив суд першої інстанції поновити строк для звернення із зустрічним позовом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання зустрічного позову відповідач навів судову практику ЄСПЛ щодо доступу до правосуддя, практику Верховного суду України щодо уникнення формального підходу до процесуальних вимог, встановлених законом та військову агресію російської федерації проти України, що спричинила введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 в задоволенні клопотання АТ ''ДТЕК Західенерго'' про поновлення строку для звернення із зустрічним позовом в порядку ч.1 ст.119 ГПК України відмовлено, зустрічний позов Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго повернуто.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що всупереч положенням ст. 180 ГПК України зустрічний позов АТ ''ДТЕК Західенерго'' надійшов до Господарського суду Львівської області після спливу строку встановленого ГПК України.

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку на подання зустрічного позову, то суд першої інстанції визнав неповажними причини пропуску, вказані відповідачем та такими, що об`єктивно не перешкоджали б його поданню в строк, встановлений ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Не погодившись з ухвалою, Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 у справі №914/3064/24 про повернення зустрічного позову скасувати, справу направити для продовження розгляду у цій частині.

Апелянт вказує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан неодноразово продовжувався, та дії й на сьогоднішній день.

Скаржник вважає, що оскільки воєнний стан на території України триває, то строк звернення до суду продовжується на строк дії воєнного стану, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення з зустрічним позовом та повернення зустрічного позову.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» відзиву на апеляційну скаргу не подало.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 справу № 914/3064/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» бн від 24.03.2025 (вх. суду від 24.03.2025 № 01-05/832/25) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 у справі №914/3064/24; постановлено здійснювати розгляд справи № 914/3064/24 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

Частиною 1 ст. 46 ГПК України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Отже, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 20.12.2024, ухвала Господарського суду Львівської області від 18.12.24 про відкриття провадження у справі № 914/3064/24 надіслана одержувачу АТ ''ДТЕК Західенерго'' в його електронний кабінет 19.12.24 о 22:11.

Враховуючи встановлений ухвалою суду першої інстанції від 18.12.2024 строк на подання відзиву, відповідач у строк до 04.01.2025 включно мав право подати відзив на позов, пред`явити зустрічний позов у справі №914/3064/24.

В той же час, Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулось до суду першої інстанції з зустрічним позовом 14.03.2025 (зареєстровано судом 17.03.2025).

Разом з тим, АТ ''ДТЕК Західенерго'' подало відзив на позов 03.01.2025.

Статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2024 у справі 910/12561/23 звернув увагу, що суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків по суті є пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

В той же час, Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» в обґрунтування пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову, посилається на запровадження воєнного стану на території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 вказаного Закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Колегія суддів звертається до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 (пункт 47), згідно з яким введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

У цьому випадку необхідно з`ясувати, в який саме строк позивач міг звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та якими доказами підтверджується неможливість звернення до суду раніше, оскільки право на поновлення строку у зв`язку із запровадженим воєнним станом не може визнаватися безумовним і залежати тільки від факту його запровадження. Вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи (пункт 34 постанови Верховного Суду від 28.10.2022 у справі № 904/3910/21).

Отже, ключовою ознакою поважності причин пропуску строку є причинно-наслідковий зв`язок між обставинами (зокрема, але не виключно, збройна агресія проти України) та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом, ухвалою суду тощо. Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні. Військова агресія, воєнний стан як обставини непереборної сили можуть бути поважною причиною пропуску процесуального строку та підставою для його поновлення лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставинами не може виконати ті чи інші процесуальні дії.

Таким чином, колегія суддів констатує, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та посилання на нього, без належного обґрунтування, мотивування та аргументування впливу на неможливість своєчасного звернення до суду з зустрічною позовною заявою у даній справі та без поданням відповідних підтверджуючих доказів, що унеможливили вчинення процесуальної дії у відповідний строк, не є підставою для поновлення такого процесуального строку.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач звернувся до суду першої інстанції з зустрічною позовною заявою поза межами строку, встановленого процесуальним законом, належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали б його поданню в строк місцевому господарському суду не надав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання АТ ''ДТЕК Західенерго'' про поновлення строку для звернення із зустрічним позовом та повернення зустрічного позову.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 у справі № 914/3064/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням положень ст.129 ГПК України, апеляційний суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позивачем апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, оскільки не вирішує спір по суті. Такий (судовий збір) підлягає розподілу за наслідками вирішення спору Господарським судом Львівської області.

Керуючись ст.ст. 86, 119, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» б/н від 24.03.2025 (вх. суду від 24.03.2025 № 01-05/832/25) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 у справі № 914/3064/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець