УХВАЛА

10 червня 2025 року

м. Київ

cправа №910/8696/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Сініцина В.А.,

представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1

про призначення судової експертизи

у справі за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду (Владимиренко С.В., Демидова А.М., Ходаківська І.П.)

від 11.02.2025 (повний текст складений 17.02.2025)

та касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2

на рішення Господарського суду міста Києва (Сівакова В.В.)

від 15.10.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду (Владимиренко С.В., Демидова А.М., Ходаківська І.П.)

від 11.02.2025 (повний текст складений 17.02.2025)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_3,

ВСТАНОВИВ:

1. ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач) про стягнення штрафних санкцій за державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення від ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1 у загальному розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3, з них: ІНФОРМАЦІЯ_5 - пеня, ІНФОРМАЦІЯ_6 - штраф, ІНФОРМАЦІЯ_7 - проценти за користування коштами.

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2024 у справі №910/8696/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з Відповідача на користь Позивача ІНФОРМАЦІЯ_8 пені, ІНФОРМАЦІЯ_9 штрафу, ІНФОРМАЦІЯ_7 процентів за користування грошовими коштами та ІНФОРМАЦІЯ_10 судового збору. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Відповідача на користь Позивача ІНФОРМАЦІЯ_11 судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Ухвалою від 17.04.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Відповідача на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 у справі №910/8696/24.

5. Ухвалою від 18.04.2025 Верховний Суд також відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 у справі №910/8696/24.

6. Касаційні скарги призначено до спільного розгляду у закритому судовому засіданні.

7. 21 травня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання Відповідача про призначення судової експертизи, на вирішення якої пропонується поставити питання - чи містять матеріали справи №910/8696/24 відомості, що становлять державну таємницю.

8. Клопотання, зокрема, мотивоване таким:

- ураховуючи положення пункту 1.4.14 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та лист Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 16.04.2025 №2.03/2/4/2-703, адресований Відповідачу, вбачається, що інформація, яка може міститися в документах, долучених до матеріалів справи №910/8696/24, може містити відомості, що становлять державну таємницю; її розголошення здатне завдати шкоди інтересам національної безпеки та оборони України внаслідок відображення в оприлюдненому судовому рішенні. Водночас оцінка носіїв інформації на наявність чи відсутність у них відомостей, що становлять державну таємницю, потребує наявності спеціальних знань та повноважень;

- відповідно до статті 9 Закону України "Про державну таємницю" оцінка носіїв інформації на наявність чи відсутність у них державних секретів здійснюється виключно державними експертами з питань таємниць, перелік яких затверджено Указом Президента України від 19.05.2020 №190/2020. Для визначення наявності у матеріалах та обставинах справи №910/8696/24 (включаючи державний контракт на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення від ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1 з додатками) відомостей, що містять державну таємницю, Відповідач вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду з клопотанням про призначення судової експертизи.

9. Проведення експертизи Відповідач запропонував доручити державному експерту з питань таємниць Збройних Сил України - Заступнику начальника Генерального штабу Збройних Сил України, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України; витрати з проведення експертизи покласти на Відповідача.

Відповідач також просить зупинити провадження у справі №910/8696/24 до повернення матеріалів з експертизи до Верховного Суду.

10. У цьому контексті Суд звертає увагу на таке.

11. Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

12. За змістом частин першої-четвертої статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

13. Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

14. Частиною першою статті 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

15. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд зіштовхується з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи (постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №908/2261/17).

16. Отже, висновок експерта насамперед є засобом, за допомогою якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та входять до предмета доказування.

17. Разом із тим Верховний Суд неодноразово наголошував, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.09.2020 у справі №908/1795/19).

18. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому, діючи у межах повноважень та в порядку, що визначені статтею 300 ГПК України, не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі №912/3192/18, від 12.11.2019 у справі №911/3848/15, від 02.07.2019 у справі №916/1004/18).

19. Відтак призначення судової експертизи за загальним правилом не є тим питанням, що підлягає вирішенню на стадії касаційного перегляду.

20. У свою чергу, питання, ініційовані Відповідачем, не входять до предмета доказування в справі, що переглядається, та не охоплюються метою проведення експертизи, визначеною статтею 99 ГПК України та статтею 1 Закону України "Про судову експертизу".

21. Крім того, питанням, з якого Відповідач пропонує призначити судову експертизу, є перевірка документів / носіїв інформації, що знаходяться у матеріалах справи №910/8696/24, на наявність / відсутність у них інформації, яка становить державну таємницю.

22. Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України, регулюються Законом України "Про державну таємницю" (далі - Закон №3855-XII).

23. Статтею 1 Закону №3855-XII передбачено, що віднесення інформації до державної таємниці - це процедура прийняття (державним експертом з питань таємниць) рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обґрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього.

24. За змістом статті 10 Закону №3855-XII віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян.

Державний експерт з питань таємниць відносить інформацію до державної таємниці з питань, прийняття рішень з яких належить до його компетенції згідно з посадою. У разі, якщо прийняття рішення про віднесення інформації до державної таємниці належить до компетенції кількох державних експертів з питань таємниць, воно за ініціативою державних експертів або за пропозицією Служби безпеки України приймається колегіально та ухвалюється простою більшістю голосів. При цьому кожен експерт має право викласти свою думку.

Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

25. Згідно зі статтею 15 Закону №3855-XII засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання на підставі Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (розгорнутих переліків відомостей, що становлять державну таємницю), відповідному документу, виробу або іншому матеріальному носію інформації грифа секретності посадовою особою, яка готує або створює документ, виріб або інший матеріальний носій інформації. Засекречування документів здійснюється лише в частині відомостей, що становлять державну таємницю. У разі подання запиту на документ, частина якого засекречена, доступ до такого документа забезпечується в частині, що не засекречена.

Гриф секретності кожного матеріального носія секретної інформації повинен відповідати ступеню секретності інформації, яка у ньому міститься, згідно із Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, - "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно". Реквізити кожного матеріального носія секретної інформації складаються із: грифа секретності; номера примірника; статті Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, на підставі якої здійснюється засекречення; найменування посади та підпису особи, яка надала гриф секретності.

Якщо реквізити, зазначені у частині другій цієї статті, неможливо нанести безпосередньо на матеріальний носій секретної інформації, вони мають бути зазначені у супровідних документах.

26. Строк засекречування матеріальних носіїв інформації має відповідати строку дії рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановленого рішенням державного експерта з питань таємниць. Перебіг строку засекречування матеріальних носіїв інформації починається з часу надання їм грифа секретності (стаття 16 Закону №3855-XII).

27. У справі №910/8696/24 не встановлено, що державний контракт на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення від ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1, додатки до нього та / або інші матеріальні носії є засекреченими.

28. Колегія суддів, визначена для розгляду конкретної справи, не є ані суб`єктом, який може подати звернення державному експерту з питань таємниць про віднесення інформації до державної таємниці (стаття 10 Закону №3855-XII), ані суб`єктом, який здійснює засекречування матеріальних носіїв інформації (стаття 15 Закону №3855-XII).

29. Щодо листа Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 16.04.2025 №2.03/2/4/2-703, у ньому (1) узагальнено викладена інформація, яка, зокрема, може бути віднесена до державної таємниці; (2) вказано, що матеріали в судових справах [за відсутності відповідної конкретизації] щодо постачання озброєння та військової техніки в окремих випадках можуть містити інформацію, яка може бути віднесена до державної таємниці.

30. Саме лише висловлення Відповідачем сумніву щодо наявності / відсутності у документах, наявних у матеріалах справи №910/8696/24, інформації, яка становить державну таємницю, не є належним обґрунтуванням питання, висвітленого у клопотанні.

31. У свою чергу, Закон України "Про судову експертизу" та Закон №3855-XII є різними нормативно-правовими актами, кожен з яких регулює специфічне коло питань.

32. Зокрема, згідно зі статтею 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

33. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (стаття 7-1 Закону України "Про судову експертизу").

34. Разом із тим за змістом статті 1 Закону №3855-XII державний експерт з питань таємниць - це посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування.

Статтею 9 Закону №3855-XII встановлено, що державний експерт з питань таємниць здійснює відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку до державної таємниці, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування.

Виконання функцій державного експерта з питань таємниць на конкретних посадових осіб покладається:

- у Верховній Раді України - Головою Верховної Ради України;

- в інших державних органах, Національній академії наук України, на підприємствах, в установах і організаціях - Президентом України за поданням Служби безпеки України на підставі пропозицій керівників відповідних державних органів, Національної академії наук України, підприємств, установ і організацій.

35. Віднесення інформації до державної таємниці здійснюється або з власної ініціативи державного експерта з питань таємниць, або за зверненням уповноважених суб`єктів (стаття 10 Закону №3855-XII), до яких колегія суддів, що здійснює розгляд конкретної справи, не належить.

36. Таким чином, статус судового експерта і статус експерта з питань таємниць супроводжуються істотними відмінностями; підстави та мета їхньої діяльності різняться.

37. Віднесення інформації до державної таємниці та інші пов`язані з цим відносини не регулюються Законом України "Про судову експертизу" та нормами ГПК України, що присвячені висновку експерта.

38. Насамкінець Суд звертає увагу, що Відповідач помилково ототожнив поняття інформації з обмеженим доступом (що міститься у справі, з огляду на що її розгляд здійснюється у закритому судовому засіданні) з інформацією, яка містить державну таємницю, не встановивши (не надавши) визначених Законом України "Про державну таємницю" підстав набуття такого статусу відповідною інформацією.

39. З урахуванням викладеного вище, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та призначення судової експертизи у справі №910/8696/24 з поставленого Відповідачем питання відповідно до положень статей 99, 300 ГПК України.

Керуючись статтями 8, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення у справі №910/8696/24 судової експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

В. Студенець