ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. Справа № 910/2865/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Андрієнка В.В.

секретар: Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Ізвєков В.В.;

відповідача - Перепелиця А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 (повне рішення складене 19.12.2024)

та апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» і Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 (повне рішення складене 20.12.2024)

у справі №910/2865/23 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 39530155,17 грн, з яких: 24578899,75 грн - основний борг, 1762488,43 грн - пеня, 2108625,84 грн - 3% річних та 11080141,15 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором транспортування природного газу № від 14.11.2019 в частині здійснення повної оплати грошових коштів за перевищення замовленої потужності за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року, чим порушено умови п. п. 2.5 та 8.3 договору. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 відкрито провадження у справі №910/2865/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 за клопотанням відповідача призначено у справі №910/2865/23 судову експертизу та зупинено провадження. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- чи дорівнює згідно з даними інформаційної платформи величина використаних Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» обсягів потужності по точкам входу за даними остаточних алокацій щодобових подач природного газу у січні-червні 2020 року величинам фактично використаної потужності у відповідних точках входу за даними звітів про використання замовленої потужності Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» за січень-червень 2020 року;

- чи включено до обсягів фактичної використаної потужності, які зазначені у звітах про використання замовленої потужності Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» за січень-червень 2020 року, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», обсяги газу, що не подавались в газотранспортну систему України відповідачем, а були передані транзитом як газ з інших ресурсів (газ інших постачальників);

- чи підписані звіти про використання замовленої потужності Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» за січень-червень 2020 року, які розміщені в інформаційній платформі, електронними цифровими підписами?

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 у справі №910/2865/23 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва суду від 25.01.2024 поновлено провадження у справі №910/2865/23 та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 (повне рішення складене 19.12.2024) у справі №910/2865/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задоволено повністю.

06.12.2024 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 579295,25 грн, з яких: 482572,75 грн - витрати на правову допомогу у Господарському суді міста Києва та 96722,50 грн - витрати на правову допомогу у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи.

Додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 (повне рішення складене 20.12.2024) у справі №910/2865/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 115859,05 грн.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального права.

Ключові аргументи відповідача зводяться до наступного:

- позивач не надав поденний розрахунок плати за перевищення договірної потужності із зазначенням обсягу замовленої потужності по точках входу, обсягу перевищення потужності саме відповідачем;

- до обсягу фактично використаної потужності відповідача позивач включив обсяги інших замовників послуг транспортування;

- відповідач не подавав номінацій на ті обсяги газу, щодо яких оператор розрахував перевищення договірної потужності;

- можливість підписання звітів і рахунків за перевищення договірної потужності, як і надсилання їх у електронній формі, договором та законом не передбачена;

- надані оператором документи в електронній формі на оптичному диску не мають юридичної сили електронного доказу, оскільки вони не підписані електронним підписом представника позивача.

Також до апеляційної скарги додано клопотання про призначення у справі судової експертизи, на вирішення якої відповідач просить поставити наступні питання:

1) чи дорівнюють дані остаточних алокацій подач ПАТ «Укрнафта» за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 величинам фактично використаних ПАТ «Укрнафта» обсягів потужності по точкам входу в газотранспортну систему, зазначених у звітах про використання замовленої потужності ПАТ «Укрнафта» за період з 01.01.2020 по 30.06.2020;

2) чи дорівнюють обсяги природного газу, на які розраховано плату за перевищення договірної потужності, обсягам подачі природного газу ПАТ «Укрнафта» при визначенні небалансів за період з 01.01.2020 по 30.06.2020;

3) чи включено до обсягів фактичної використаної ПАТ «Укрнафта» потужності, які зазначені у звітах про використання замовленої потужності за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, обсяги газу інших суб`єктів ринку природного газу;

4) чи підтверджується документально розрахунок заборгованості за перевищення договірної потужності за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 на загальну суму 24578899,75 грн умовам п. 8.3 договору № від 14.11.2019 транспортування природного газу?

Не погоджуючись з додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення 463436,20 грн витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву повністю.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення додаткового рішення порушено приписи процесуального права.

На переконання позивача, саме суд першої інстанції має розглядати питання розподілу витрат на правову допомогу, які позивач поніс у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи, оскільки це судове рішення перешкоджало розгляду судом першої інстанції цієї справи по суті. При цьому, Північним апеляційним господарським судом не приймалось рішення по суті спору у справі №910/2865/23, а лише розглядалось питання призначення судової експертизи та відповідне прийняте судове рішення було спрямоване на усунення процедурних порушень, здійснених судом першої інстанції під час розгляду справи по суті саме в Господарському суді міста Києва.

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» також не погодилося з додатковим рішенням та подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 115859,05 грн та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 9827,37 грн (з розрахунку 64,91 год. надання послуг*151,40 грн/год.).

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення додаткового рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено приписи процесуального права.

На переконання відповідача, додаткове рішення ухвалене без встановлення фактичних обставин понесення позивачем витрат на правничу допомогу, без дослідження їх співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що є порушенням норм ст. ст. 126, 236 та 244 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 та протоколів передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 09.01.2025 та 13.01.2025 апеляційні скарги у справі №910/2865/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 витребувано матеріали справ з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційних скарг без руху у справі №910/2865/23 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

30.01.2025 Господарський суд міста Києва скерував матеріали справи №910/2865/23 до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 поновлено Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» строк на апеляційне оскарження додаткового рішення, зупинено його дію, відкрито апеляційне провадження у справі №910/2865/23, апеляційні скарги об`єднано в одне провадження, призначено до розгляду на 25.03.2025, а також встановлено учасникам справи строк на подання відзивів та позивачу - строк на подання заперечень або пояснень на клопотання про призначення судової експертизи.

До суду 19.02.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення суду, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. У відзиві також зазначено, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу з розрахунку 11112,00 грн за одну годину, докази чого буде надано у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Також до відзиву позивачем додано письмові заперечення на клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

21.02.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на додаткове рішення суду, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» просить залишити її без задоволення.

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», у свою чергу, у встановлений процесуальний строк не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду додаткового рішення.

У призначене засідання суду 25.03.2025 з`явилися представники сторін.

Судом поставлено на обговорення подане разом з апеляційною скаргою клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про призначення судової експертизи з уточненням в частині експертної установи. Представник відповідача підтримала вказане клопотання, а представник позивача, у свою чергу, заперечив щодо задоволення клопотання.

За результатами обговорення клопотання судом оголошено перерву у судовому засіданні до 22.04.2025 з метою додаткового з`ясування обставин справи.

У призначене засідання суду 22.04.2025 з`явився представник відповідача, натомість представники позивача не з`явилися.

Судом ухвалено продовжити розгляд клопотання про призначення експертизи за відсутності представників позивача.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.04.2025, відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про призначення експертизи у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю умов, передбачених ч. 1 ст. 99 ГПК України.

Мотивами такої відмови є наступне:

- для з`ясування обставин цієї справи щодо перевищення відповідачем обсягів замовленої потужності точок входу у спірному періоді не потрібні спеціальні знання;

- матеріали справи містять належні докази, які дають можливість встановити обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, що виключає необхідність призначення експертизи;

- у цій справі суд апеляційної інстанції вже приймав рішення щодо наявності підстав для призначення такої експертизи, водночас, постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 ухвалу про призначення експертизи скасовано, зокрема, з наступним обґрунтуванням: «Суд першої інстанції не обґрунтував неможливості самостійно встановити обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, відсутність у нього та інших учасників справи знань для оцінки поданих сторонами доказів, не виявив розбіжностей чи спірних даних у поданих учасниками спору доказах, які через відсутність компетенції не могли би бути оцінені судом, який розглядає спір.»

Надалі судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності розгляду апеляційних скарг по суті в даному судовому засіданні за відсутності представників позивача, з огляду на оголошення сигналу повітряної тривоги на території Київської області.

Присутній представник відповідача заявила усне клопотання про відкладення розгляду апеляційних скарг.

Ухвалою від 22.04.2025 в засіданні суду оголошено перерву до 20.05.2025.

До суду 22.04.2025 після закінчення судового засідання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою від 24.04.2025 задоволено.

У призначене судове засідання 20.05.2025 з`явилися представники сторін. Судом ухвалено розпочати розгляд апеляційних скарг по суті, заслухано пояснення представників, досліджено докази та оголошено перерву до 03.06.2025 для підготовки до судових дебатів.

В засідання суду 03.06.2025 з`явилися представники сторін та виступили в судових дебатах. Представник позивача до судових дебатів зробив заяву про намір подати докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу впродовж п`яти днів після ухвалення постанови.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 14.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (оператор) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (замовник) укладений договір транспортування природного газу №, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2497 від 30.09.2015.

Відповідно до п. 2.1 договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортних систем, затвердженому постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктами 2.3 та 2.4 договору передбачено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Згідно з п. 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Відповідно до п. 2.6 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Пунктом 2.8 договору передбачено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору.

Пунктом 3.1 договору визначені обов`язки оператора, до яких, зокрема, належить: своєчасне надання послуг належної якості; розміщення на своєму веб-сайті чинних тарифів, вартості послуг з врегулювання добового небалансу, Типового договору транспортування природного газу і Кодексу ГТС; здійснення у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплати грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Відповідно до п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати з замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності.

Замовник, зокрема, зобов`язаний: не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору замовник має право: отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом ГТС та цим договором; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими договором та чинним законодавством України.

Вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом ГТС (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 8.3 договору вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за наведеною формулою. За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення замовленої потужності у відповідному розрахунковому місяці. Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними оператора.

Згідно з п. п. 11.1- 11.3 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Пунктом 13.5 договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 17.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 31.12.2019 сторонами погоджено, що цей договір набирає чинності з дня його укладання, а в частині транспортування природного газу з 7:00 годин 01.01.2020 (включно) у разі настання таких відкладальних обставин: надання оператору остаточного рішення про сертифікацію регулятором, прийнятого з урахування висновку сертифікату енергетичного співтовариства; наявності у оператора права на провадження діяльності з транспортування природного газу. Цей договір діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Між сторонами договору також підписано:

- додаток 1/1 (розподіл потужностей);

- додаток 1/2 (розподіл потужностей в віртуальних точках входу з визначеним фізичним розташуванням з газорозподільної системи (місцях надходження газу від ПАТ «Укрнафта» як газовидобувного підприємства і точках його підключення до газорозподільної системи));

- додаток 1/3 (розподіл потужностей в віртуальних точках входу з невизначеним фізичним розташуванням з газорозподільної системи).

Тарифи для Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020- 2024 роки встановлені постановою НКРЕКП №3013 від 24.12.2019. Зокрема, цією постановою встановлено тарифи для:

- точки входу з фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств);

- віртуальної точки входу з невизначеним фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств).

На підставі п. 8.3 договору позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 37167,03550 тис.м. куб. всього на загальну суму 9092246,23 грн;

- за лютий 2020 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 31542,84267 тис.м. куб. всього на загальну суму 7716388,69 грн;

- за березень 2020 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 23037,70506 тис.м. куб. всього на загальну суму 5635759,86 грн;

- за квітень 2020 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 13939,02879 тис.м. куб. всього на загальну суму 3409932,49 грн;

- за травень 2020 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 7680,49041 тис.м. куб. всього на загальну суму 1878893,72 грн;

- за червень 2020 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 4844,38870 тис.м. куб. всього на загальну суму 1185092,50 грн.

У відповідності до п. 8.3 договору позивачем було направлено відповідачу через інформаційну платформу рахунки на оплату за перевищення договірної потужності №01-2020-/9980120 від 31.01.2020 за січень 2020 року на суму 9092246,23 грн, №02-2020-/9980220 від 29.02.2020 за лютий 2020 року на суму 7716388,69 грн, №03-2020-/9980320 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 5635759,86 грн, №04-2020-/9980420 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 3409932,49 грн, №05-2020-/9980520 від 31.05.2020 за травень 2020 року на суму 1878893,72 грн та №06-2020-/9980620 від 30.06.2020 за червень 2020 року на суму 1185092,50 грн, а також звіти про використання замовленої потужності Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» за газові місяці січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року.

Позивачем також направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності). Проте акти відповідачем залишилися не підписані.

У своїх листах, адресованих позивачу, відповідач заперечив проти підписання актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) в редакції позивача, посилаючись на те, що в представлені обсяги перевищення замовленої (договірної) потужності включені обсяги газу інших постачальників, протранспортовані транзитом Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» через внутрішньопромислові газопроводи в газотранспортну систему, через внутрішньопромислові газопроводи Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в газорозподільну систему ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Чернігівгаз» та ПАТ «Чернівцігаз».

При цьому станом на 10.02.2023 відповідачем на користь позивача з порушенням строків було частково проведено оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності всього на загальну суму 4339413,74 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав на те, що всупереч умов договору на підставі рахунків на оплату та звітів відповідачем не здійснено повної оплати свого зобов`язання, вказаного в рахунках на оплату за перевищення замовленої потужності за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року на загальну суму 24578899,75 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач також просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 1762488,43 грн, 3% річних у розмірі 2108625,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 11080141,15 грн.

Відповідач, у свою чергу, проти задоволення позову заперечував, вказавши на наступне:

- позивач не обґрунтував з посиланням на належні докази та не довів перевищення договірної потужності;

- відсутні підстави для оплати за перевищення замовленої потужності, оскільки надані позивачем рахунки на оплату та звіти про використання замовленої потужності не є належними доказами перевищення договірної потужності, так як складені з порушенням п. п. 19.2 та 19.3 договору і ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- відповідач не є замовником послуг транспортування (замовленої потужності), на обсяги якої позивачем нараховано до стягнення спірну заборгованість;

- до обсягу фактично використаної потужності позивач включив обсяги інших замовників послуг транспортування;

- надані позивачем документи в електронній формі не мають юридичну силу електронних доказів, оскільки вони не підписані електронним підписом представника позивача.

Окрім цього, відповідачем також подано клопотання про зменшення розміру пені на 99% від заявленого.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, дійшов таких висновків:

- перевищення замовленої потужності відбулося у точках входу (в т. ч. віртуальних точках), які перелічені у зведених актах приймання-передачі природного газу. Тобто, за наслідками остаточної алокації оператором встановлено, що на вказані точки входу до газотранспортної системи від замовника надійшли обсяги природного газу з перевищенням замовленої потужності (замовленого обсягу);

- матеріалами справи підтверджується направлення позивачем відповідачу актів наданих послуг за перевищення договірної потужності та звітів про використання замовленої потужності за газові місяці січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року;

- у відповідача, як у замовника, в силу положень п. 11.3 договору з моменту отримання актів наданих послуг та рахунків на їх оплату виник обов`язок сплатити на користь позивача вартість перевищення договірної потужності саме за даними останнього. В матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження факту звернення відповідача до позивача з метою уточнення фактичних обсягів перевищення використання договірної потужності з метою дотримання положень п. 4.1 договору щодо свого обов`язку не перевищувати замовлені потужності, а також своєчасно оплачувати вартість наданих послуг. Крім того, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту складання та направлення позивачу мотивованої відмови від підписання актів;

- відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем;

- аргументи відповідача з приводу неналежного оформлення та відправлення рахунків на оплату відповідно до п. 19.2 договору є необґрунтованими, оскільки порядок направлення рахунку на оплату за перевищення замовленої потужності на електронну адресу відповідача прямо передбачений п. 8.3 договору і можливість підписання рахунку на оплату шляхом проставлення електронного цифрового підпису прямо передбачена положеннями Закону України «Про електронні довірчі послуги»;

- дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм ст. 625 ЦК України та застосування відповідальності відповідно до умов п. 13.5 договору;

- судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність і відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства;

- відповідачем не обґрунтовано та не доведено наявності обставин, які б давали достатньо підстав для зменшення розміру пені на 99%, а тому заява відповідача про зменшення пені не підлягає задоволенню.

Після ухваленого судового рішення у встановлений процесуальний строк до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 579295,25 грн, з яких: 482572,75 грн - витрати на правову допомогу у Господарському суді міста Києва, 96722,50 грн - витрати на професійну правничу допомогу у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи.

Відповідач подав до місцевого господарського суду письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких просив:

- відмовити у розподілі і стягненні судових витрат у розмірі 96722,50 грн повністю, оскільки такі витрати мали бути розподілені судом апеляційної інстанції, а у випадку відмови в задоволенні цього клопотання, визнати увесь заявлений позивачем до стягнення розмір судових витрат на правничу допомогу неспівмірним зі складністю справи, витраченим адвокатами часом та обсягом наданих ними послуг, не підтвердженим належними доказами;

- у випадку задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначивши його на рівні, не більше того, який підлягає визначенню (по аналогії) відповідно до Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №465 від 17.09.2014, а саме в розмірі 9827,37 грн (з розрахунку 64,91 год. надання послуг*151, 40 грн/год.).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву позивача, дійшов наступних висновків:

- з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), та з обсягом наданих адвокатами послуг і виконаних робіт;

- відповідно до п. в) ч. 1 ст. 282 ГПК України про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, зазначається в постанові суду апеляційної інстанції. Зважаючи на приписи ст. ст. 244 та 282 ГПК України, вимога про стягнення правничої допомоги, отриманої позивачем під час перегляду Північним апеляційним господарським судом ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи, у розмірі 96722,50 грн підлягає пред`явленню саме до суду апеляційної інстанції;

- приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи, наявні підстави для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 115859,05 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо задоволення заявленого позову.

Однак, щодо додаткового судового рішення, колегія вважає, що місцевим господарським судом під час розподілу між сторонами судових витрат не у повному обсязі досліджено матеріали справи та порушено приписи процесуального закону.

Наведене колегія суддів вважає за можливе обґрунтувати наступним чином.

Щодо розгляду спору по суті та апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС та Типовим договором транспортування природного газу.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

За змістом ч. ч. 1 та 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Таким чином, дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 глави 3 «Основні засади доступу до газотранспортної системи» розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Постановою НКРЕКП №2497 від 30.09.2015 затверджено типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до положень п. п. 1, 9 та 10 глави 1 розділу VIII цього Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

Згідно з п. п. 1 та 2 глави 1 розділу IX «Розподіл потужності» Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність в визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці - починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

Відповідно до п. 10 глави 1 розділу IX «Розподіл потужності» Кодексу ГТС потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує. Потужність фізичних точок виходу до газорозподільної системи не розподіляється.

Пунктами 17 та 18 глави 1 розділу IX «Розподіл потужності» Кодексу ГТС визначено, що величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму веб-сайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

Відповідно до абз. 13 п. 2 глави 3 розділу ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Згідно з п. 8.3 договору за результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення замовленої потужності у відповідному розрахунковому місяці.

У відповідності до абз. 3 п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем (п. 8.3 договору).

Тарифи для позивача на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020-2024 роки встановлені постановою НКРЕКП №3013 від 24.12.2019. Зокрема, цією постановою встановлено тарифи для:

- точки входу з фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств);

- віртуальної точки входу з невизначеним фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств).

В даному випадку, перевищення замовленої потужності відбулося саме у вказаних точках входу (в т. ч. віртуальних точках). Тобто, за наслідками остаточної алокації оператором було встановлено, що на вказані точки входу до газотранспортної системи від замовника надійшли обсяги природного газу з перевищенням замовленої потужності (замовленого обсягу).

Як убачається з матеріалів справи, позивач виявив наявність у відповідача перевищення замовленої договірної потужності та направив відповідачу рахунки на загальну суму 24578899,75 грн, а саме: №01-2020-/9980120 від 31.01.2020 за січень 2020 року на суму 9092246,23 грн, №02-2020-/9980220 від 29.02.2020 за лютий 2020 року на суму 7716388,69 грн, №03-2020-/9980320 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 5635759,86 грн, №04-2020-/9980420 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 3409932,49 грн, №05-2020-/9980520 від 31.05.2020 за травень 2020 року на суму 1878893,72 грн та №06-2020-/9980620 від 30.06.2020 за червень 2020 року на суму 1185092,50 грн.

Позивачем також направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності). Проте акти відповідачем залишилися не підписані.

При цьому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, станом на 10.02.2023 відповідачем на користь позивача з порушенням строків було частково проведено оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності всього на загальну суму 4339413,74 грн.

В іншій частині у своїх листах, адресованих позивачу, відповідач заперечив проти підписання актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) в редакції позивача, посилаючись на те, що в представлені обсяги перевищення замовленої (договірної) потужності включені обсяги газу інших постачальників, протранспортовані транзитом Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» через внутрішньопромислові газопроводи в газотранспортну систему, через внутрішньопромислові газопроводи Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в газорозподільну систему ПАТ «Сумигаз», ПАТ «Чернігівгаз» та ПАТ «Чернівцігаз».

Відповідно до п. п. 11.1- 11.3 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Таким чином, обсяг використаних відповідачем послуг транспортування обсягів потужності у період січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року перевищує обсяг замовленої ним потужності у відповідний період та у відповідних точках входу до газотранспортної системи України, з огляду на що позивач має право стягнути з відповідача додаткову плату за таке перевищення потужності.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту складання та направлення позивачу мотивованої відмови від підписання актів.

В той же час, в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження факту звернення відповідача до позивача з метою уточнення фактичних обсягів перевищення використання договірної потужності з метою дотримання положень п. 4.1 договору щодо свого обов`язку не перевищувати замовлені потужності, а також своєчасно оплачувати вартість наданих послуг.

Також, ані з моменту отримання відповідачем актів та звітів, ані станом на час розгляд справи відсутні спори, предметом яких було б оспорювання вартості додаткової плати чи обсягів перевищення потужності.

У відповідача, як у замовника, в силу положень п. 11.3 договору з моменту отримання актів наданих послуг та рахунків на їх оплату виник обов`язок сплатити на користь позивача вартість перевищення договірної потужності саме за даними останнього, оскільки відповідачем жодних заперечень щодо виявлених розбіжностей висловлено не було.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази оплати додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на необґрунтованість визначення обсягів перевищення замовленої (договірної) потужності.

Відповідно до положень п. 8.3 договору оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці саме за результатами остаточної алокації відборів та подач.

Згідно з абз. 3 п. 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Тарифи для позивача на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020- 2024 встановлені постановою НКРЕКП №3013 від 24.12.2019. Зокрема, цією постановою встановлено тарифи для: точки входу з фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств); віртуальної точки входу з невизначеним фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що перевищення замовленої потужності відбулося саме у вказаних точках входу (в т. ч. віртуальних точках), які перелічені у актах приймання-передачі природного газу, оформлених між сторонами, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2020 року. Тобто, на вказані точки входу до газотранспортної системи від замовника надійшли обсяги природного газу з перевищенням замовленої потужності (замовленого обсягу).

Водночас, ані з моменту отримання відповідачем актів та звітів, ані станом на теперішній час відсутні спори, предметом яких було б оспорювання вартості додаткової плати чи обсягів перевищення потужності. Оскільки такі спори відсутні, відповідач не врегулював вартість додаткової плати (за перевищення потужності), а отже прийняв дані, визначені оператором, що зумовлює обов`язок здійснити оплату перевищення потужності за спірний період.

Також безпідставним є твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження обсягів як замовленої, так і використаної потужності у спірні періоди, оскільки матеріали позовної заяви містять копії відповідних додатків про розподіл потужності та звітів використаної потужності, у яких міститься вказана інформація. Крім того, позивачем окремо надані розрахунки обсягу перевищення потужності у спірні періоди.

Варто зазначити, що позивач на оптичному диску надав файли «УКРНАФТА ЗВІТ_01.2020», «УКРНАФТА ЗВІТ_02.2020», «УКРНАФТА ЗВІТ_03.2020», «УКРНАФТА ЗВІТ_04.2020», «УКРНАФТА ЗВІТ_05.2020» та «УКРНАФТА ЗВІТ_06.2020», що є оригіналом електронного доказу, у якому є детальна (поденна) «Інформація щодо документів, на підставі яких відображено обсяги природного газу в алокаціях АТ «Укрнафта» за кожен газовий місяць спірного періоду».

Алокації відповідача відображені у двох документах: «Звіт про використання замовленої потужності» та «Розрахунок обсягу перевищення замовленої потужності АТ «Укрнафта» за кожен газовий місяць спірного періоду».

Отже, наявними у матеріалах справи доказами (в т. ч. електронними) підтверджується правильність визначення алокацій відповідача, на підставі яких встановлено перевищення замовленої ним потужності точок входу, що є підставою для стягнення відповідної плати.

Апелянт в апеляційній скарзі вважає, що на оптичному диску оператор надав файли, які не мають юридичну силу електронного доказу, оскільки вони не підписані електронним підписом представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис, накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Тобто оригінал електронного документу може мати кілька примірників, які можуть зберігатися на різних носіях, і кожен з таких примірників є оригіналом електронного документу.

Таким чином, електронні документи підписані електронним підписом їх авторів та подані позивачем в оригіналах.

Окрім цього, необґрунтованими є твердження відповідача щодо ненастання строків оплати з огляду на направлення документів через електронну пошту, оскільки спростовуються висновком Верховного Суду, зробленим у постанові від 17.11.2021 у справі №914/1135/20, у відповідності до якого оператор ГТС у межах договору транспортування природного газу має право направляти документи в електронному вигляді через інформаційну платформу.

У відповідності до п. 8.3 договору позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу відповідні рахунки та звіти, які були підписані з використанням електронного цифрового підпису. При цьому, направлення вказаних документів через інформаційну платформу підтверджується Реєстром файлів, відправлених через Інформаційну платформу, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, з метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства, вказані вище документи (рахунки та звіти про використання потужності) уповноваженою особою позивача було підписано з використанням електронного цифрового підпису, що в повній мірі відповідає п. 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС та п. п. 2.8, 19.1 договору транспортування природного газу.

З огляду на вказане, аргументи відповідача про те, що такі документи не можуть бути підписані за допомогою електронного підпису і повинні бути направлені оператором виключно засобами поштового зв`язку, є нерелевантними та не узгоджуються як з положеннями п. 8.3 договору, так і вимогами п. 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС.

Ще одним аргументом відповідача є те, що перевищення замовленої потужності відбулося у зв`язку з включенням обсягів газу інших замовників, які були транзитом протранспортовані через внутрішньопромислові газопроводи відповідача.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує. Потужність фізичних точок виходу до газорозподільної системи не розподіляється.

Відповідно до п. 15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

З огляду на положення п. 2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС та умови договору, колегія суддів відзначає, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності і зазначеному праву оператора кореспондується обов`язок замовника не перевищувати замовлені потужності, визначені у договорі, а у разі перевищення договірної потужності здійснити додаткову плату оператору в порядку, визначеному договором.

Колегією суддів також враховано положення п. п. 8 та 9 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС, якими передбачено, що потужність фізичної та/або віртуальної точки входу від суміжного газовидобувного підприємства (через мережі якого може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств) надається виключно суміжному газовидобувному підприємству та газовидобувним підприємствам, що подають обсяги природного газу власного видобутку, через мережі суміжного газовидобувного підприємства на гарантованій основі. Потужність віртуальної точки входу з газорозподільної системи надається газовидобувному підприємству, що безпосередньо підключене до газорозподільної системи, та газовидобувним підприємствам, що подають обсяги природного газу власного видобутку, через мережі газовидобувного підприємства, яке безпосередньо підключене до газорозподільних систем. Потужність віртуальної точки входу з газорозподільної системи пропонується на переривчастій основі.

Аналіз наведених вище положень Кодексу ГТС дає підстави для висновку, що вказані положення підлягають застосуванню у відносинах з суміжними газовидобувним підприємством та газовидобувним підприємством.

В той же час, позивач не здійснює видобутку, постачання та реалізації природного газу, у тому числі для забезпечення природним газом населення та суб`єктів господарювання, які виробляють теплову енергію.

Тобто, позивач, як оператор ГТС, в силу положень ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про ринок природного газу» є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор ГТС не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу, здійснюючи виключно діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь інших учасників ринку природного газу.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.02.2023 у справі №910/17423/21, ухваленій за подібних правовідносин.

Як наслідок, доводи відповідача в цій частині колегія суддів відхиляє.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. ст. 525 та 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

З огляду на вищенаведене та встановлення факту невиконання відповідачем обов`язку з повної та своєчасної оплати додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року, враховуючи часткову оплату заборгованості, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 24578899,75 грн основного боргу.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач також просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 1762488,43 грн, 3% річних у розмірі 2108625,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 11080141,15 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 2108625,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 11080141,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 13.5 договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Апеляційний суд погоджується з розрахунком пені у розмірі 1762488,43 грн, наданим позивачем, і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд також вважає обґрунтованими висновки місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для зменшення розміру пені. В зазначеній частині рішення суду відповідачем не оскаржується і його апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо необґрунтованості висновків суду.

З урахуванням усього вищезазначеного, суд першої інстанції прийшов до правомірних висновків щодо задоволення заявленого позову і доводи апеляційної скарги, які проаналізовані судом вище, наведеного не спростовують.

Щодо розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу та апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» і Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024.

Як було зазначено, відповідач у поданій апеляційній скарзі вважає, що додаткове рішення ухвалене без встановлення фактичних обставин понесення позивачем витрат на правничу допомогу, без дослідження їх співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що є порушенням норм ст. ст. 126, 236 та 244 ГПК України.

Позивач, у свою чергу, в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що саме суд першої інстанції має розглядати питання розподілу витрат на правову допомогу, які позивач поніс у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи, оскільки це судове рішення перешкоджало розгляду судом першої інстанції цієї справи по суті. При цьому, Північним апеляційним господарським судом не приймалось рішення по суті спору у справі №910/2865/23, а лише розглядалось питання призначення судової експертизи та відповідне прийняте судове рішення було спрямоване на усунення процедурних порушень, здійснених судом першої інстанції під час розгляду справи по суті саме в Господарському суді міста Києва.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат позивачем надано відповідні докази, що містяться у клопотаннях від 22.02.2024 та 18.11.2024, а також у заяві про ухвалення додаткового рішення від 09.12.2024.

Так, 01.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Адвокатським об`єднанням «ЕСКВАЙРС» укладений договір про надання адвокатських послуг №.

Згідно з п. п. 1.1- 1.4 договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати наступні послуги: Код ДК 021:2015:79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (адвокатські послуги), пов`язані із забезпеченням реалізації прав і обов`язків товариства в цивільному, господарському, адміністративному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; наданням правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів товариства, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Послуги мають бути надані у кількості, необхідній для повного і належного виконання умов цього договору. Загальна кількість годин надання послуг за цим договором складе орієнтовно 1493 години. Обсяги закупівлі послуг можуть бути змінені залежно від реального фінансування видатків та від реальної потреби замовника без збільшення загальної вартості договору.

Відповідно до п. 3.1 договору виконавець надає послуги, а замовник приймає послуги щомісячно згідно з наданими замовником завданнями (заявками).

У пункті 3.2 договору погоджено, що виконавець щомісячно звітує за час, витрачений на надання послуг. Виконавець складає звіт, в якому зазначається детальний опис послуг, інформація про час, витрачений кожним фахівцем, який працював над відповідною заявкою, та прізвища фахівців, які надавали послуги, надсилає звіт замовнику. Для цілей обліку кількості годин надання послуг за цим договором враховуються як години надання послуг безпосередньо виконавцем, так і третіми особами, залученими виконавцем для надання послуг за цим договором.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що виконавець протягом 20 (двадцяти) робочих днів після отримання від замовника погодження, зобов`язаний надати замовнику акт приймання-передачі наданих послуг у 2 (двох) примірниках стосовно послуг, що були надані у відповідному місяці, звіт та рахунок на оплату. Замовник протягом 20 (двадцяти) робочих днів після отримання двох примірників такого акту разом зі звітом та рахунком на оплату зобов`язаний підписати акт та один його примірник повернути виконавцю або в це же строк надіслати виконавцю обґрунтовану відмову від приймання послуг.

Згідно з п. 4.7 договору розрахунки за надані у звітному календарному місяці послуги здійснюються замовником не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг у звітному місяці шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 4.3 договору фактична сума гонорару виконавця та його співвиконавців розраховується на основі усередненої погодинної ставки, яка становить не більше 9260,00 грн за кожну годину надання послуг без ПДВ.

Водночас, 22.07.2024 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, відповідно до якої сторони домовилися, що фактична сума гонорару виконавця та його співвиконавців розраховується на основі усередненої погодинної ставки, яка становить не більше 9260,00 грн за кожну годину надання послуг, без ПДВ, та не більше 11112,00 грн за кожну годину надання послуг з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 1852,00 грн.

За результатами наданих послуг адвокатським об`єднанням складені звіти про надані послуги (судове представництво) та акти приймання-передачі адвокатських послуг за листопад та грудень 2023 року, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад та грудень 2024 року, з яких вбачається, що позивачу було надано наступні послуги:

- за листопад 2023 року (загальна сума 195772,50 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. було проведено юридичний аналіз матеріалів справи (витрачено 4,27 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 37362,50 грн), підготовлено та подано через систему «Електронний суд» заяву про участь у судовому засіданні 22.11.2023 через ВКЗ (витрачено 0,25 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 2187,50 грн), підготовлено та подано через підсистему «Електронний суд» письмові пояснення (витрачено 3,03 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 26512,50 грн), підготовка до судового засідання в Північному апеляційному господарському суді у справі №910/2865/23, призначеного на 22.11.2023 (витрачено 1,50 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 13125,00 грн), очікування і участь в судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суді, призначеному на 22.11.2023 (витрачено 1,50 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 13125,00 грн), адвокатом Головатюком В.О. було проведено юридичний аналіз матеріалів справи (витрачено 7,22 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 63175,00 грн), підготовка до судового засідання в Північному апеляційному господарському суді, призначеному на 22.11.2023 (витрачено 1,70 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 14875,00 грн), очікування і участь у судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суді, призначеному на 22.11.2023 (витрачено 2,34 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 20475,00 грн), керуючим партнером Шкелебей О.В. підготовлено (редагування та доповнення) письмові пояснення (витрачено 0,42 год., вартість послуг за ставкою 11750,00 грн/год. становить 4935,00 грн);

- за грудень 2023 року (загальна сума 1487,50 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. було проведено аналіз постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 (витрачено 0,17 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 1487,50 грн);

- за лютий 2024 року (загальна сума 45500,00 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. підготовлено та подано через підсистему «Електронний суд» письмові пояснення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (витрачено 1,58 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 13825,00 грн), підготовка до судового засідання у Господарському суді міста Києва, призначеного на 26.02.2024 (витрачено 2,17 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 18987,50 грн), адвокатом Головатюком В.О. підготовлено письмові пояснення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (витрачено 1,45 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 12687,50 грн);

- за березень 2024 року (загальна сума 27825,00 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. було проведено юридичний аналіз ухвали Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 (витрачено 0,10 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 875,00 грн), підготовлено та подано через підсистему «Електронний суд» заяви про участь у судових засіданнях через ВКЗ (витрачено 0,33 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 2887,50 грн), підготовка до судового засідання у Господарському суді міста Києва, призначеного на 25.03.2024 (витрачено 1,50 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 13125,00 грн), очікування судового засідання, призначеного на 25.03.2024 (витрачено 1,25 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 10937,50 грн);

- за квітень 2024 року (загальна сума 51012,50 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. було проведено юридичний аналіз ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 (витрачено 0,10 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 875,00 грн), адвокатом Головатюком В.О. проведено підготовку до судового засідання у Господарському суді міста Києва, призначеного на 08.04.2024 (витрачено 3,43 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 30012,50 грн), дорога до Господарського суду міста Києва з метою участі у судовому засіданні, що призначено на 08.04.2024, та очікування на початок судового засідання (витрачено 1,91 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 16712,50 грн), юридичний аналіз письмових заперечень відповідача на клопотання про поновлення строку на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (витрачено 0,39 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 3412,50 грн);

- за травень 2024 року (загальна сума 79800,00 грн) адвокатом Мальованою В.А. було проведено ознайомлення з матеріалами справи (витрачено 2,00 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 17500,00 грн), підготовлено та подано через підсистему «Електронний суд» письмові пояснення щодо електронних доказів (витрачено 3,50 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 30625,00 грн), дорога до Господарського суду міста Києва з метою участі у судовому засіданні, що призначено на 27.05.2024 (витрачено 0,25 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 2187,50 грн), очікування і участь у судовому засіданні, призначеному на 27.05.2024, у Господарському суді міста Києва (витрачено 0,70 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 6125,00 грн), адвокатом Ізвєковим В.В. підготовлено письмові пояснення щодо електронних доказів (витрачено 2,67 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 23362,50 грн);

- за липень 2024 року (загальна сума 33495,00 грн) адвокатом Мальованою В.А. було проведено підготовку до судового засідання у Господарському суді міста Києва, призначеного на 12.07.2024 (витрачено 2,00 год., вартість послуг за ставкою 8750,00 грн/год. становить 21000,00 грн), участь у судовому засіданні, призначеному на 12.07.2024, у Господарському суді міста Києва (витрачено 1,02 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 10710,00 грн), адвокатом Ізвєковим В.В. здійснено ознайомлення з запереченнями відповідача щодо письмових пояснень про електронні докази (витрачено 0,17 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 1785,00 грн);

- за серпень 2024 року (загальна сума 47250,00 грн) адвокатом Мальованою В.А. підготовлено та подано через систему «Електронний суд» письмові пояснення щодо доказів відповідача про алокації з розділу добових небалансів (витрачено 1,83 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 19215,00 грн), витрачено час на дорогу до Господарського суду міста Києва з метою участі у судовому засіданні, що було призначене на 27.05.2024 (витрачено 0,25 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 2625,00 грн), здійснено підготовку до участі у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва, призначеному на 30.08.2024 (витрачено 0,50 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 5250,00 грн), адвокатом Ізвєковим В.В. підготовлено письмові пояснення щодо доказів відповідача про алокації з розділу добових небалансів (витрачено 1,92 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 20160,00 грн);

- за жовтень 2024 року (загальна сума 7140,00 грн) адвокатом Мальованою В.А. витрачено час на дорогу до Господарського суду міста Києва з метою участі у судовому засіданні, що було призначене на 04.10.2024 (витрачено 0,43 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 4515,00 грн), адвокатом Ізвєковим В.В. підготовлено та подано через систему «Електронний суд» заяву про участь у судових засіданнях через ВКЗ (витрачено 0,25 год., вартість послуг за ставкою 10500,00 грн/год. становить 2625,00 грн);

- за листопад 2024 року (загальна сума 62812,26 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. проведено підготовку до судового засідання (систематизація позицій сторін, планування виступу), що було призначене на 06.11.2024 у Господарському суді м. Києва (витрачено 0,83 год.), очікування і участь у судовому засіданні, що було призначене на 06.11.2024 у Господарському суді міста Києва (витрачено 2,08 год.), підготовлено клопотання про долучення доказів та подано через систему «Електронний суд» (витрачено 0,50 год.), проведено підготовку до судового засідання (систематизація позицій сторін, доказів, планування виступу зі вступним словом, питань відповідачу), що було призначене на 20.11.2024 у Господарському суді міста Києва (витрачено 1,00 год.), витрачено час на дорогу до Господарського суду міста Києва з метою участі у судовому засіданні 20.11.2024, очікування і участь у судовому засіданні (витрачено 1,32 год.), адвокатом Мальованою В.А. витрачено час на дорогу до Господарського суду міста Києва для прийняття участі у судовому засіданні 06.11.2024, участь у судовому засіданні (витрачено 0,65 год.), адвокатом Радченко Р.О. підготовлено клопотання про долучення доказів у справі (витрачено 1,23 год.);

- за грудень 2024 року (загальна сума 27200,49 грн) адвокатом Ізвєковим В.В. підготовлено заперечення на клопотання відповідача про зменшення пені та подано через підсистему «Електронний суд» (витрачено 0,42 год.), проведено підготовку до судового засідання (планування виступу у судових дебатах) 04.12.2024 у Господарському суді міста Києва (витрачено 0,50 год.), очікування і участь у судовому засіданні, що призначене на 04.12.2024 у Господарському суді міста Києва (витрачено 1,75 год.), помічником адвоката Радченком Р.О. підготовлено заперечення на клопотання відповідача про зменшення пені (витрачено 0,53 год.).

Таким чином, загальний розмір витрат за отриману професійну правничу допомогу, які позивач просив стягнути з відповідача, становить 579295,25 грн.

При цьому, станом на день подання заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем сплачено на користь адвокатського об`єднання за надання послуг з представництва та захисту інтересів під час розгляду справи №910/2865/23 грошові кошти в сумі 482142,50 грн, що підтверджується довідками №1-06/12/24 від 06.12.2024 та №1-15/11/24 від 15.11.2024.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України також визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційний суд вказує на те, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншого учасника справи, в разі наявності заперечень такої особи щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірних висновків про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат, понесених в Господарському суді міста Києва, та правомірно врахував наступні критерії: характер спірних правовідносин, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору.

Як наслідок, у зв`язку з тим, що заявлені витрати не є співмірними зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, висновки місцевого господарського суду з приводу покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 115859,05 грн відповідають обставинам справи.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та щодо ухвалення додаткового рішення без встановлення фактичних обставин понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

Разом з цим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що саме суд першої інстанції має розглядати питання розподілу витрат на правову допомогу, які позивач поніс у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за загальним правилом витрати на професійну правничу допомогу розподіляються між сторонами за результатами розгляду спору по суті.

Водночас, згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №910/2865/23, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

В даному випадку апеляційним судом застосовано повноваження, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, та скасовано ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, оскільки після скасування ухвали суду першої інстанції справу було передано на розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд на відповідній стадії не мав повноважень розподіляти судові витрати між сторонами. Саме суд першої інстанції за результатами розгляду спору по суті повинен був розподілити між сторонами витрати позивача на професійну правничу допомогу, понесені останнім у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи.

Водночас, колегія суддів вважає, що розмір вказаних витрат - 96722,50 грн не відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 ГПК України, а саме складності щодо справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З огляду на зазначене, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача в наведеній частині та наявність підстав для стягнення з відповідача таких витрат у розмірі 20000,00 грн.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у розподілі витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в апеляційному суді, порушив приписи процесуального закону та дійшов помилкового висновку, що вимога про стягнення правничої допомоги, отриманої позивачем під час перегляду Північним апеляційним господарським судом ухвали Господарського суду міста Києва від 26.05.2023 про призначення експертизи, у розмірі 96722,50 грн підлягає пред`явленню саме до суду апеляційної інстанції.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги позивача в наведеній частині є обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг та розподіл судових витрат.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/2865/23 ухвалене з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на вказане рішення не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення було порушено норми процесуального права, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/2865/23 підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом Північним апеляційним господарським судом ухвали від 26.05.2023, з ухваленням в зазначеній частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат.

Водночас, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 залишається без задоволення.

При цьому, суд не здійснює розподіл витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг на додаткове рішення, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору, як за подання зави про ухвалення додаткового рішення, так і за подання апеляційної скарги на додаткове рішення.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/2865/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/2865/23 залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/2865/23 залишити без задоволення.

4. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задовольнити частково.

5. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/2865/23 скасувати в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 20000 (двадцять тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом Північним апеляційним господарським судом ухвали від 26.05.2023.

6. Ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, місто Київ, пр. Гузара Любомира, будинок 44, ідентифікаційний код 42795490) 20000 (двадцять тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

7. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/2865/23 залишити без змін.

8. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 покласти на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

9. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

10. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 12.06.2025.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді Л.Г. Сітайло

В.В. Андрієнко