ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокуСправа № 912/902/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/902/25

за позовом Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, вул. братів Лисенків, 5, м. Знам`янка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27400, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103

до відповідача Долинської міської ради, вул. Соборності України, 28, м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область, 28500

про скасування державної реєстрації земельної ділянки

Представники

прокурор Мороз В.С., посвідчення № 075368 видане 01.03.2023,

від позивача - участі не брали,

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Долинської міської ради з вимогами скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га, з покладенням судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що при прийнятті рішень щодо формування та реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630, як землі сільськогосподарського призначення не враховано, що територія такої земельної ділянки належить до земель природно-заповідного фонду, чим порушено ст. 19,20,43-45,122,150 Земельного кодексу України, ст. 6,7,9,26,53,54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Підставами звернення з даним позовом прокурор зазначив, що орган, уповноважений державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, не вжив заходів на усунення порушень.

Ухвалою від 07.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/902/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 06.05.2025 о 12:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

22.04.2025 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду відзив на позов, де просить

відмовити у задоволенні позову;

долучити до матеріалів справи письмові докази, зазначені у додатках до відзиву на позов та долучення доказів до матеріалів справи;

постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Кіровоградської обласної ради на недоліки в її діяльності, а саме на тривалу бездіяльність щодо не встановлення меж природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський імені М.Л. Давидова" в натурі (на місцевості).

Відповідач у відзиві зазначає, що жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують позовні вимоги, прокурором не надано. Допоки межі регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." в натурі (на місцевості) не будуть визначені, жодні інформаційно-довідкові шари, план-схеми тощо, не можуть бути належними і допустимими доказами для позбавлення Долинської міської ради права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

29.04.2025 прокурор подав суду відповідь на відзив, де прокурор заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та зазначає, що факт знаходження спірної земельної ділянки у межах регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." підтверджений належними та допустимими доказами, доданими до позовної заяви прокурором.

Ухвалою від 06.05.2025 суд закрив підготовче провадження у справі №912/902/25 та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.06.2025 о 13:45 год.

05.06.2025 суд відкрив судове засідання. У судовому засіданні брав участь прокурор.

Позивач та відповідач правом на участь у засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені до електронних кабінетів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Згідно ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Знам`янською окружною прокуратурою в ході здійснення заходів представницького характеру виявлено порушення вимог законодавства про природно-заповідний фонд. Зокрема, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га, яка перебуває у комунальній власності Долинської територіальної громади як земля сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності, повністю входить в межі регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.".

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, вважає належними суб`єктом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Суд ураховує, що використання земель природно-заповідного фонду для сільськогосподарських потреб порушує режим заповідання та може завдати непоправної шкоди об`єкту природно-заповідного фонду. Охорона та збереження об`єктів і територій природно-заповідного фонду є пріоритетом та незмінно становить державний і суспільний інтерес.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" державний контроль за додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами служби державної охорони природно-заповідного фонду України та іншими уповноваженими законом державними органами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Основними завданнями Держекоінспекції є: реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; формування, збереження і використання екологічної мережі (п. 3 Положення).

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади вимог законодавства: про охорону земель, надр, зокрема щодо: збереження водно-болотних угідь; додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні (п. 4 Положення).

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 24.02.2023 № 40, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Повноваження Інспекції поширюються на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей.

Інспекція згідно Положення здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема, додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні.

За таких обставин, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є органом уповноваженим державою здійснювати повноваження щодо захисту порушених інтересів держави у зазначеній сфері правовідносин.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Знам`янська окружна прокуратура листом від 08.07.2024 № 52/02-5224 (а.с. 40-43) звернулася до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), у якому вказано про існування факту порушення цілісності земель регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.", що не відповідає меті створення такого об`єкту та статусу його території, звернуто увагу на необхідність вжиття Інспекцією, як органом наділеним повноваженнями здійснювати захист інтересів держави у відповідних правовідносинах.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

З наведеного слідує, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, на які вказує прокурор, не відреагував на порушення, заходів захисту вказаних інтересів, зокрема, у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.

Така бездіяльність позивача, як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захист інтересів держави.

Про намір звернутися до суду з позовною заявою Знам`янською окружною прокуратурою на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" попередньо повідомлено Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) листом від 24.03.2025 № 52/02-2574 (а.с. 77).

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаним органом самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави (які полягають у дотриманні режиму охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду, запобігання використанню земель природно-заповідного фонду у господарських та інших цілях; обумовлене необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду) залишилися незахищеними.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Так, рішенням Кіровоградської обласної ради № 507 від 04.11.2005 створено регіональний ландшафтний парк "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." на території колишнього Долинського району Кіровоградської області загальною площею 17 530,73 га без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів, з урахуванням площі природно-заповідних територій без ліквідації їх статусу та категорії, а також встановленого заповідного режиму.

Відповідно до інформації Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації від 18.07.2024 № 26-01-20/1574/0.26 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 входить в межі регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." (а.с. 23-24).

Крім цього, згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.07.2024 № 10-11-0.223-2718/2-24 спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га, розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Долинська територіальна громада, зареєстрована в ДЗК 10.01.2022 на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розробленого ФОП Жуков А.М. (а.с. 65-69).

Відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га розташована в межах інформаційно-довідкового шару "Природно-заповідний фонд".

Прокурор зазначає, що проєкт організації території регіонального ландшафтного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів і порядок його реалізації затверджуються державним органом, який прийняв рішення про організацію парку. Парк площею 17 530,73 га оголошено рішенням Кіровоградської обласної ради від 04.11.2005 № 507, розташований на території Кропивницького району Кіровоградської області, відноситься до об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та не належить до сфери управління Міндовкілля.

Таким чином, внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630 з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення не відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи, що вказана земельна ділянка розташована в межах регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.", що в силу ст. 43, 44 Земельного кодексу України свідчить про її належність в частині накладення/перетину меж до категорії земель природно-заповідного фонду.

Метою заявленого позову є не перереєстрація права на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а відновлення становища, яке існувало до порушення - до державної реєстрації спірної земельної ділянки, тобто відсутність накладання на землі регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Таким чином, дії з державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 1,5 га кадастровий номер :02:000:0630, як земель сільськогосподарського призначення, та прав на дану земельну ділянку, яка повністю накладається на межі регіонального ландшафтного парку, призвели до незаконної зміни цільового призначення земель та безпідставного їх виведення із земель природно-заповідного фонду, які перебувають під особливою охороною держави, віднесені до особливо цінних земель.

Звернення прокурора до суду з цим позовом в особі позивача спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності порушених інтересів держави, які полягають у дотриманні режиму охорони та використання об`єктів природно - заповідного фонду, запобігання використанню земель природно-заповідного фонду у господарських та інших цілях; обумовлене необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду.

Наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630, яка накладається на землі природно - заповідного фонду, як земельної ділянки сільськогосподарського призначення у Державному земельному кадастрі порушує принципи об`єктивності, достовірності, повноти його відомостей, визначені ст. 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

При цьому, прокурор зазначає, що на даний час відсутні інші ефективні та належні способи захисту порушених прав та повернення до попереднього становища і за умови існування спірної земельної ділянки подальше формування меж регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є неможливим.

За ст. 14, 16 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Згідно з преамбулою Закону України "Про природно-заповідний фонд України" природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти, які мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (ст. 44 Земельного кодексу України).

Частиною 2 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" в чинній редакції передбачено, що землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Згідно ч. 3 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

З вищезазначеного слідує, що землі природно-заповідного фонду набувають такого статусу внаслідок прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про оголошення/створення території та/або об`єкту природно-заповідного фонду.

Рішенням Кіровоградської обласної ради від 04.11.2005 № 507 створено регіональний ландшафтний парк "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." на території колишнього Долинського району Кіровоградської області, загальною площею 17 530,73 га без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів, з урахуванням площі природно-заповідних територій без ліквідації їх статусу та категорії, а також встановленого заповідного режиму.

Як зазначено, відповідно до інформації Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації від 18.07.2024 № 26-01-20/1574/0.26 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 входить в межі регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.".

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Долинська територіальна громада, зареєстрована в ДЗК 10.01.2022 на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розробленого ФОП Жуков А.М., що вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.07.2024 № 10-11-0.223-2718/2-24 (а.с. 63-69).

Відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0630 розташована в межах інформаційно-довідкового шару "Природно-заповідний фонд".

Проєкт організації території регіонального ландшафтного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів і порядок його реалізації затверджуються державним органом, який прийняв рішення про організацію парку. Парк площею 17 530,73 га розташований на території Кропивницького району Кіровоградської області, відноситься до об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та не належить до сфери управління Міндовкілля.

Таким чином, дії з державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 1,5 га кадастровий номер :02:000:0630, як земель сільськогосподарського призначення, призвели до незаконної зміни цільового призначення земель та безпідставного їх виведення із земель природно-заповідного фонду, які перебувають під особливою охороною держави, віднесені до особливо цінних земель.

Ураховуючи наведене, території та об`єкти природно-заповідного фонду, зокрема, регіональні ландшафтні парки, до яких відноситься і регіональний ландшафтний парк "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.", наділені важливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною.

Згідно ч. 2, 4 ст. 4 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" в чинній редакції, регіональні ландшафтні парки, зони - буфері антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосфери заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не наді національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачені законодавством України. У разі зміни форм власності на землю, на якій знаходяться заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, землевласники зобов`язані забезпечувати режим охорони і збереження з відповідною перереєстрацією охоронного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 19 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки, визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються, серед іншого, на категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України у вищенаведеній в редакції).

За приписами ч. 6, 7 ст. 20 Земельного кодексу України у вищенаведеній редакції зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Верховним Судом у постановах від 13.08.2019 у справі № 910/11164/16, від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19, від 06.07.2022 у справі № 575/462/21 неодноразово висловлювались правові позиції про виключність статусу об`єктів та територій природно-заповідного фонду та незаконність зміни цільового їх призначення органами державної влади та місцевого самоврядування.

Будь-які, прийняті у передбаченому законодавством порядку, рішення про зміну цільового призначення частини земель природно-заповідного фонду ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." на землі сільськогосподарського призначення відсутні.

За положеннями Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та Тимчасового порядку взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 455 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), враховуючи обставини справи, не було підстав для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630, як землі сільськогосподарського призначення, та повністю входить в межі регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.".

З огляду на викладене, під час формування та реєстрації спірної земельної ділянки не враховано, що земельна ділянка належить до природно-заповідного фонду та знаходиться у межах регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Частиною 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2012 № 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим, який здійснює таку реєстрацію, у тому числі у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання не чинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У разі скасування державної реєстрації земельної ділянки, відомості про земельну ділянку: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Державна реєстрація спірної земельної ділянки як земельної ділянки сільськогосподарського призначення є перешкодою у функціонуванні регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л.".

Тому задля відновлення порушених прав та інтересів держави, наявні підстави для скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га.

Вищевикладене спростовує заперечення відповідача проти позову, адже факт знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га у межах регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." підтверджено належними та допустимими доказами, доданими до позовної заяви.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно норм ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача, викладеного у відзиві на позов, про постановлення окремої ухвали, якою звернути увагу Кіровоградської обласної ради на недоліки в її діяльності, а саме на тривалу бездіяльність щодо не встановлення меж природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку "Боковеньківський ім. Давидова М.Л." в натурі (на місцевості), суд зазначає, що виходячи з аналізу змісту ст. 246 ГПК України, чинним процесуальним законодавством не передбачено винесення окремої ухвали за клопотанням сторін у справі та відсутнє посилання на порядок і строки розгляду такого клопотання.

Судом самостійно встановлюються наявність обставин та підстав для винесення окремої ухвали, що визначені статтею 246 ГПК України. У даному випадку таких обставин та підстав суд не вбачає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0630 площею 1,5 га.

Стягнути з Долинської міської ради (вул. Соборності України, 28, м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область, 28500, і.к. 04055222) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, і.к. 02910025) 3028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити до Електронних кабінетів Кіровоградській обласній прокуратурі, Знам`янській окружній прокуратурі Кіровоградської області, позивачу та відповідачу.

Повне рішення складено 16.06.2025.

Суддя В.Г. Кабакова