ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" червня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/125/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Актівітіс» про відвід судді № б/н від 12.06.2025 у справі №907/125/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Актівітіс», м. Київ

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон», с. Мужієво Берегівського район Закарпатської області

до відповідача 2 ОСОБА_1 , м. Чернівці

про солідарне стягнення 1 134 745,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Актівітіс» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1 134 745,00 грн заборгованості по кредиту, посилаючись на неналежне виконання відповідачами кредитного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 691022 від 01.06.2021 з урахуванням додаткових договорів № 1 від 21.12.2022, № 2 від 30.06.2023, № 3 від 01.08.2023, № 4 від 27.09.2023, № 5 від 30.09.2024 та договору поруки № 1023 від 01.06.2021.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/125/25 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10 лютого 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи подані сторонами під час розгляду справи заяви та клопотання (про зменшення розміру позовних вимог, про надання судом сприяння у мирному врегулюванні спору), а також зважаючи на відсутність доказів повідомлення відповідача 2 про розгляд справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, - ухвалою суду від 11.04.2025 справу призначено до розгляду в судовому засіданні 15.05.2025 року.

В судовому засіданні 15.05.2025 оголошувалася перерва до 29.05.2025 з урахуванням заявленого представником відповідача 1 клопотання для надання можливості надати докази представництва таким представником інтересів відповідача 2 у даній справі та у зв`язку із заявленим позивачем клопотанням щодо надання можливості подати письмові пояснення щодо дати припинення кредитного договору № 691022 від 01.06.2021 та підстав нарахування комісії за кредитним договором.

В судовому засіданні 29.05.2025 судом поновлено строк подання відзиву на позовну заяву відповідача 2, який подано через «Електронний суд» від 19.05.2025, про що постановлено протокольну ухвалу від 29.05.2025, заслухано вступні слова учасників справи та у зв`язку з заявленим позивачем клопотанням щодо надіслання 26.05.2025 на адресу суду засобами Укрпошти відповіді на відзив відповідача 2, який на час проведення судового засідання 29.05.2025 в матеріалах справи відсутній, в судовому засіданні 29.05.2025 судом оголошено перерву до 17.06.2025 року.

Окрім того, протокольною ухвалою від 29.05.2025 в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України у зв`язку з наявністю сумнівів в добросовісному виконанні сторонами своїх обов`язків щодо доказів суд зобов`язав позивача та відповідачів у строк до 10.06.2025 надати розрахунки заборгованості за кредитним договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 691022 від 01.06.2021 станом на 10 червня 2025 року з доказами підтвердження відповідних оплат кредитних коштів з 30 вересня 2024 року по червень 2025 року.

12 червня 2025 від позивача через систему «Електронний суд» подано заяву від 12.06.2025 про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи №907/125/25.

Подана позивачем заява про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи №907/125/25 обґрунтовується неправомірними діями суду, які полягають у:

- наданні адресованих представнику відповідачів усних пояснень щодо конкретних обставин справи, які необхідно зазначити відповідачам у їхніх процесуальних документах для підтвердження їхньої позиції, що подекуди мали допоміжний та вказівний характер надання правової допомоги для цих учасників;

- обґрунтування замість представника відповідача підстав пропуску строку подання відзиву на позов;

- наведення в судовому засіданні 29.05.2025 аргументів та пояснень, які є характерними для відзиву на позов;

- здійснення витребування доказів поза процесуальними строком та поза стадією для даної процедурної дії, що має характер збору доказів для підтвердження позиції саме відповідачів (замість цих учасників справи).

Вказує, що вказані дії дають вагомі підстави позивачу стверджувати про відсутність об`єктивності та неупередженості судді Лучка Р.М. під час розгляду даної справи №907/125/25, і свідчать, що суддя займає позицію відповідачів по цій справі, сприяючи в зборі доказів поза межами процесуального законодавства та в наданні пояснень - саме для цих учасників спору, і цим, можливо, виявляє особисту прихильність до них, доказами наведеного вище може бути відеозапис відповідних судових засідань по цій справі, що наявний в матеріалах справи.

Звертає увагу, що позивач лише 12.06.2025 року дізнався про розгляд суддею Лучко Р.М. за допомогою доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень пов`язаних із відповідачем 1 справ №5/58 та №5/58 (907/257/24), через що суддя Лучко Р.М. може проявляти прихильність до відповідача 1 та підтримувати його позицію.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається із поданої представником позивача заяви про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи № 907/125/25, така не містить доказів, які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, що, у свою чергу, суперечить приписам ст. 74 ГПК України, за якими на кожного учасника судового процесу покладений обов`язок доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підставою для подання представником позивача даної заяви про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи № 907/125/25 фактично стала незгода з процесуальними рішеннями суду щодо вирішення питання поновлення строку подання відзиву на позов відповідача 2 справі, реалізації визначеної в ст. 209 ГПК України компетенції щодо з`ясування обставин справи, на які учасники справи посилаються як на підстав своїх вимог та заперечень та встановленої у ч. 4 ст. 74 ГПК України дискреційної компетенції на витребування доказів за наявності сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Наведені аргументи заявника стосовно відсутності об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать положенням частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Так, у судовому засіданні 29.05.2025 одним з питань, що розглядалися судом було вирішення письмового клопотання відповідача 2 від 19.05.2025 про поновлення строку подання відзиву на позов (який подано через «Електронний суд» також 19.05.2025) з визначених у такому клопотанні підстав - неотримання ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження у справі №907/125/25.

В ході розгляду означеного клопотання судом встановлено, що надіслана на адресу відповідача 2 копія ухвали про відкриття провадження у цій справі від 10.02.2025, якою встановлено процесуальний строк для подання відзиву на позов з моменту отримання такої ухвали, - повернуто без вручення ОСОБА_1 із зазначенням причини невручення: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (трек-номер відправлення 131).

З урахуванням наведеного, беручи до уваги неможливість встановити реальну дату ознайомлення відповідача 2 зі змістом ухвали про відкриття провадження у цій справі та, відповідно, встановити закінчення строку подання відзиву на позов протокольною ухвалою суду від 29.05.2025 відповідачу 2 поновлено строк подання відзиву на позов за його письмовим клопотанням від 29.05.2025, а припущення позивача щодо обґрунтування судом замість представника відповідача підстав пропуску строку подання відзиву на позов суд не може вважати підставними.

Крім того, помилковими та такими, що випливають з хибного розуміння ролі суду під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів слід вважати припущення представника ТОВ «Фінансова компанія Актівітіс» щодо надання судом спрямованих до відповідачів усних пояснень, які є характерними для відзиву на позов, позаяк положеннями процесуального законодавства визначено обов`язок надання пояснень саме для сторін, а не для суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Так, за змістом ч. 3 ст. 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються (ч. 1 ст. 209 ГПК України).

Предметом заявлених у цій справі позовних вимог є солідарне стягнення з відповідачів 1 134 745,00 грн заборгованості по кредиту, у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 691022 від 01.06.2021 та враховуючи реалізацію позивачем (за його позицією) права вимагати дострокового (до закінчення строку кредитного договору) виконання зобов`язань.

З урахуванням наведеного, забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи у спірних правовідносинах полягає, в тому числі, у встановленні дати та підстав реалізації позивачем права вимагати дострокового виконання умов кредитного договору та, відповідно, дати припинення останнього.

Таким чином, позивач помилково розцінює запитання суду, що спрямовані на з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень з метою подальшого прийняття законного та обґрунтованого рішення у цій справі як на «спрямовані на відповідача пояснення», а спрямування судового розгляду справи на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи є дискреційними повноваженнями та обов`язком суду (ч. 3 ст. 198 ГПК України) і не можуть ставитися в залежність від думки чи ставлення сторони у справі до кола обставин, які підлягають доведенню.

Окрім того, з наданих учасниками справи заяв та пояснень у вступному слові вбачається, що з дати звернення позивача з цим позовом до суду відповідачем 1 систематично здійснюється часткове погашення заборгованості за кредитним договором, а встановити розмір актуальної заборгованості (в тому числі простроченої) як на час звернення з цим позовом до суду, так і на дату проведення судового засіданні 29.05.2025 без з`ясування фактичного стану розрахунків та надання первинних доказів на підтвердження часткової сплати є неможливим.

До дати проведення судового засідання 29.05.2025 жодною із сторін не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували реальний стан взаєморозрахунків за кредитним договором, хоча обидва представники в судовому засіданні підтверджуються систематичність часткового погашення заборгованості за кредитним договором вже під час розгляду справи в суді.

Саме наведені обставини слугували підставою для реалізації судом встановленого в ч. 4 ст. 74 ГПК України права вимагати від сторін подання додаткових доказів на підтвердження такої сплати під час розгляду справи в суді, а витребування у обох сторін відповідних доказів в будь-якому разі причинно-наслідковим зв`язком з «відсутністю об`єктивності та неупередженості судді Лучка Р.М. під час розгляду даної справи №907/125/25 та/або, що «суддя займає позицію відповідачів по цій справі, сприяючи в зборі доказів поза межами процесуального законодавства», - не пов`язується.

При оцінці заявленого судді відводу на предмет його обґрунтованості суд враховує також, що про необхідність з`ясування фактичного розміру сплаченого відповідачами за кредитним договором суми вже під час розгляду справи в суді зазначалося самим представником позивача в судовому засіданні 29.05.2025, а оголошення перерви в судовому засіданні 15.05.2025 обумовлювалося також і клопотанням представника позивача щодо надання можливості надати письмові пояснення з приводу дати припинення договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 691022 від 01.06.2021 року.

Таким чином, аргументи позивача щодо строку розгляду справи №907/125/25 не можуть вважатися підставними в аспекті «відсутності об`єктивності та неупередженості судді Лучка Р.М.».

Розглядаючи підставність заявленого судді відводу з посиланням на строки розгляду цієї справи, її відкриття 10.02.2025 та призначення першого судового засідання лише 15.05.2025, суд враховує, що як вже зазначалось вище ухвалою від 10.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В подальшому, враховуючи подані сторонами під час розгляду справи заяви та клопотання (про зменшення розміру позовних вимог, про надання судом сприяння у мирному врегулюванні спору), а також зважаючи на відсутність доказів повідомлення відповідача 2 про розгляд справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, - ухвалою суду від 11.04.2025 справу призначено до розгляду в судовому засіданні 15.05.2025 року.

В ухвалі від 11.04.2025 суд, з урахуванням обставин цієї справи, з посиланням на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012 дійшов висновку про можливість призначення судового засідання поза межами встановленого процесуального строку, визначеного ст. 248 ГПК України.

Станом на час розгляду судом питання обґрунтованості заявленого позивачем відводу провадження у справі триває чотири місяці, судові засідання у справі проводяться з двотижневим інтервалом, що з урахуванням обставин справи за всіма обставинами не може вважатися розглядом цієї справи поза межами розумних строків відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невідповідними суд вважає також і посилання позивача на дату з`ясування підстав для заявленого у цій справі відводу (12.06.2025) з посиланням на ознайомлення в цей день у Єдиному державному реєстрі судових рішень пов`язаних із відповідачем 1 справ №5/58 та №5/58 (907/527/24).

Означена підстава заявленого судді відводу за позицією позивача пов`язується із з`ясуванням обставин можливої зацікавленості судді у затягуванні розгляду цієї справи без належних процесуальних підстав з метою надання переваги іншим учасникам судового процесу - відповідачам, в яких один представник адвокат Данилов С.А. та порушення принципу змагальності сторін.

В той же час справа №5/58, про яку позивач за його твердженням дізнався 12.06.2025 стосується банкрутства ЗАТ «Котнар» та на даний час перебуває на стадії ліквідаційної процедури і ні ТОВ «Карпат-Вин Еталон», ні адвокат Данилов С.А. учасником такої справи про банкрутство не є.

Крім того, ухвалою від 30.05.2025 у справі №5/58 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127742423) судом відхилено заявлені ТОВ «Карпат-Вин Еталон» грошові вимоги до боржника - ЗАТ «Котнар», а відповідно до зазначеного в заяві про відвід судді рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.03.2025 у справі №5/58 (907/527/24) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126323391) судом задоволено частково позовні вимоги заявлені ЗАТ «Котнар» саме до ТОВ «Карпат-Вин Еталон» (як одного з відповідачів), у зв`язку з чим незрозумілою є аргументація позивача в цій частині, що дізнавшись 12.06.2025 про наявність судових справ, в яких суддею Лучком Р.М. прийнято негативні для ТОВ «Карпат-Вин Еталон» судові рішення, ТОВ «Фінансова компанія Актівітіс» дізналося про наявність підстав для відводу судді Лучка Р.М. від розгляду справи №907/125/25 через можливу зацікавленість судді у затягуванні розгляду цієї справи та надання переваги іншим учасникам судового процесу - відповідачам, зокрема, ТОВ «Карпат-Вин Еталон».

Водночас, без урахування наведеної обставини щодо строку заявленого відводу, суд з метою збереження об`єктивності, ревізії зазначених позивачем обставин щодо наявних сумнівів у неупередженості складу суду, його справедливості та з метою забезпечення принципу диспозитивності господарського судочинства, вважає за необхідне вирішити питання заявленого позивачем відводу відповідно до приписів ст. 39 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим. Отже, у відводі судді з визначених у п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України підстав заявник має конкретизувати фактичні обставини (з наданням конкретних доказів), які підтверджують наявність підстав для відводу. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» наголошував, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд констатує, що наведені заявником підстави відводу судді не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, не узгоджуються із підставами, наведеними у ст. 35 ГПК України. У зазначеній нормі закону визначено перелік підстав для відводу судді, зокрема, що суддя не може брати участь в розгляді справи, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді об`єктивно відсутні, а обставини з якими позивач пов`язує необхідність відводу судді ґрунтуються виключно на незгоді з процесуальними рішеннями судді в справі №907/125/25, що за змістом ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладені положення чинного господарського процесуального законодавства приходжу до висновку про необґрунтованість відводу судді Лучка Р.М., заявленого представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Актівітіс» Матіяшем П.М.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 39 ГПК України).

Резюмуючи наведене, суд зазначає, що за суб`єктивним критерієм суддя Лучко Р.М. у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками, а також іншими особами, в тому числі й з колегами, відносин, які могли би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи №907/125/25, не допускав поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності судді щодо будь-якої із сторін у справі, а аргументи заявника з посиланням на судові рішення у справах №5/58 та №5/58 (907/527/24) своїми причинно-наслідковими зв`язками не дають можливості встановити наявність будь-яких сумнівів за суб`єктивним критерієм.

Щодо об`єктивного критерію, слід зазначити, що суддею Лучко Р.М. 10.02.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. В ході розгляду справи відповідно до ухвали від 11.04.2025 суд, з урахуванням поданих сторонами заяв та з посиланням на приписи, зокрема, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов висновку про можливість призначення судового засідання поза межами встановленого процесуального строку, визначеного ст. 248 ГПК України та, в подальшому у судових засіданнях 15.05.2025 та 25.05.2025 неодноразово розглядав та вирішував клопотання учасників справи, зокрема й позивача, про відкладення розгляду справи, поновлення процесуальних строків, а результати такого розгляду, які відображені в протокольних ухвалах 15.05.2025 та 29.05.2025, в тому числі й застосування до представника відповідача 1 адвоката Данилова С.А. заходу процесуального примусу у вигляді попередження (протокольна ухвала від 15.05.2025) виключають наявність сумнівів в безсторонності судді щодо розгляду вказаної господарської справи з визначених позивачем мотивів.

Оцінивши зазначені вище доводи заявника, суд дійшов висновку, що такі не свідчать про наявність об`єктивних або суб`єктивних підстав передбачених ст. 35 ГПК України для відводу суду, а відтак - суд вважає заяву явно необґрунтованою.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, у контексті об`єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Отже враховуючи, що заявлений відвід судді Лучку Р.М. суд вважає необґрунтованим, то на виконання приписів ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання дотримання об`єктивного критерію, зокрема, чи можна вважати заявлені представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Актівітіс» Матіяшем П.М., аргументи щодо недовіри до судді Лучка Р.М. об`єктивно обґрунтованими має вирішити суддя, який не розглядає цю справу.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 42, 230, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи № 907/125/25 вважати необґрунтованим.

2. Звернутись до керівника апарату Господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяви про відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи №907/125/25 в порядку статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно з ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано суддею 12 червня 2025 року.

Суддя Р.М. Лучко