ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" червня 2025 р. Cправа №902/181/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт", м.Дніпро

до відповідача 1 - фізичної особи-підприємця Поліщук Юлії Ігорівни, м.Вінниця

до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод", м.Калинівка Хмільницького району Вінницької області

про солідарне стягнення 152380,97 грн збитків,

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" з позовом про солідарне стягнення з відповідача 1 - фізичної особи-підприємця Поліщук Юлії Ігорівни та відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" 152380,97 грн збитків, нарахованих у зв`язку з неправомірним використанням відповідачами в період з 01.07.2024 по 20.12.2024 земельної ділянки площею 0,0030 га з кадастровим номером: :07:004:0277, яка була передана в оренду позивачу відповідно до договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024, а саме: 59196,97 грн збитків "... у вигляді неодержаних доходів у формі орендної плати за фактичне використання земельної ділянки площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277..." та 93184,00 грн упущеної вигоди.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі №902/181/25, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.03.2025.

З огляду на необхідність витребування додаткових доказів ухвалою суду від 20.03.2025 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.04.2025.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.74) поштове повідомлення (лист з ухвалою суду від 20.03.2025) отримано 31.03.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод".

Натомість 12.04.2025 надісланий фізичній особі-підприємцю Поліщук Ю.І. лист з ухвалою суду від 20.03.2025 повернувся на адресу суду з підстав "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується довідкою оператора поштового зв`язку (а.с.77).

В судовому засіданні, 24.04.2025, представник позивача зазначив про відсутність заяв/клопотань на стадії підготовчого провадження; пояснив, що всі наявні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" докази в обґрунтування позовних вимог долучені ним до матеріалів справи; висловився щодо наявності підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи №902/181/25 до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 24.04.2025 закрито підготовче провадження у справі №902/181/25 та призначено судове засідання для розгляду по суті на 05.06.2025.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.74) поштове повідомлення (лист з ухвалою суду від 24.04.2025) отримано 02.05.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод".

Натомість 16.05.2025 надісланий фізичній особі-підприємцю Поліщук Ю.І. лист з ухвалою суду від 24.04.2025 повернувся на адресу суду з підстав "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується довідкою оператора поштового зв`язку (а.с.90).

Слід зазначити, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 в справі №910/15442/17).

Враховуючи наведене, судом вжито належних заходів щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання.

20.05.2025 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Мечкало І.В. про те, що у зв`язку із неможливістю бути присутньою в судових засіданнях, просить суд проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника на підставі наявних у суду матеріалів. Позивач підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання 05.06.2025 представники сторін не з`явились.

У зв`язку з ненаданням відповідачами відзивів у встановлений судом строк без поважних причин, відповідно до положень ч.2 ст.178 ГПК України, судом вирішено спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

19.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" як орендарем і Ладижинською міською радою Гайсинського району Вінницької області як орендодавцем укладено Договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024 орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул. Петра Кравчика, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, код КВЦПЗ (03.07), з кадастровим номером :07:004:0277.

Пунктом 2 Договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024 встановлено, що в оренду передається земельна ділянка комунальної форми власності загальною площею 0,0030 га, з кадастровим номером :07:004:0277.

На земельній ділянці об`єкт нерухомого майна відсутній (пункт 3 Договору оренди від 19.06.2024).

Відповідно до пункту 8 Договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024 цей Договір укладений строком на 10 (десять) років.

Згідно з пунктами 9, 10 і 11 Договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024 від 19.06.2024, річна орендна плата, згідно з даними умовами проведення аукціону для набуття права оренди вільної земельної ділянки несільськогосподарського призначення, сплачується орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на відповідний рахунок Ладижинської міської ради, у розмірі 126 100,00 грн, що становить 462,30% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі до бюджету Ладижинської міської ради у такі строки: за перший рік користування вноситься переможцем земельних торгів (орендарем) не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати укладання (підписання) цього договору (після проведення земельних торгів) шляхом перерахування на рахунок Орендодавця грошових коштів у розмірі 126100,00 грн; надалі (починаючи з наступного року) відповідно до вимог Податкового кодексу України (а.с. 14-16).

19.06.2024 позивач на виконання умов Договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024 перерахував на рахунок орендодавця грошові кошти у розмірі 126100,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №20 від 19.06.2024 (а.с. 16 на зв.).

19.06.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" і Ладижинською міською радою Гайсинського району Вінницької області підписано двосторонній акт приймання-передачі об`єкта оренди до Договору оренди земельної ділянки від 19.06.2024.

Відповідно до цього Акта Ладижинська міська рада як орендодавець надала, а позивач як орендар прийняв земельну ділянку несільськогосподарського призначення, комунальної власності, яка розташована: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул. Петра Кравчика, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, код КВЦПЗ (03.07) з кадастровим номером :07:004:0277 (а.с.17).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер 384492832 від 26.06.2024) право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0277, площа (га): 0.003, зареєстровано за позивачем (а.с. 17, на зв).

26.06.2024 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" як покупцем і фізичною особою - підприємцем Кудлою Юрієм Івановичем як постачальником укладено договір поставки (а.с. 18-19).

Відповідно до пункту 1.1. Договору поставки, постачальник зобов`язався виготовити та передати у власність покупця малу архітектурну форму (обладнання) відповідно до умов Технічного завдання на виготовлення малої архітектурної форми (МАФ) (Додаток № 1 до даного Договору), який є невід`ємною його частиною, здійснити її монтаж на земельній ділянці загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул. Петра Кравчика, і передати її у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти це обладнання та своєчасно здійснити оплату на умовах даного Договору.

Згідно з пунктом 3.3. Договору поставки, постачальник зобов`язується виготовити, поставити та здійснити монтаж обладнання в Пункт поставки в строк не пізніше 4-х календарних тижнів з моменту здійснення Постачальником огляду та вимірювання Пункту поставки, зазначеного в пункті 3.1. цього Договору.

Пунктом поставки відповідно до пункту 3.1. Договору поставки є земельна ділянка загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Петра Кравчика.

26.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" як орендодавцем і фізичною особою-підприємцем Лосюк Наталією Володимирівною, як орендарем, укладено попередній договір оренди тимчасової споруди (а.с. 21-22).

Відповідно до пункту 1.1. Попереднього договору оренди нежитлового приміщення, сторони зобов`язуються протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту встановлення та монтажу малої архітектурної форми загальною площею 27,3 кв.м на земельній ділянці загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул. Петра Кравчика, але не пізніше до 01.08.2024, укласти договір оренди тимчасової споруди (надалі - "Основний договір") на умовах, установлених цим договором.

Орендодавець зобов`язується передати Орендарю у тимчасове платне користування малу архітектурну форму загальною площею 27,3 кв.м на земельній ділянці загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул.Петра Кравчика, а Орендар зобов`язується прийняти її та здійснювати сплату орендної плати.

Як стверджує позивач, 01.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" отримало від фізичної особи-підприємця Кудли Юрія Івановича повідомлення (лист за вих. №1/07 від 01.07.2024) про неможливість початку виконання робіт за Договором поставки від 26.06.2024, оскільки на земельній ділянці загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Петра Кравчика, розташована тимчасова споруда у вигляді торгового павільйону, в якому активно здійснюється роздрібна торгівля (а.с. 22 на зв.).

01.07.2024 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" Коломійцем Віталієм Анатолійовичем, бухгалтером Товариства Францішко Тетяною Петрівною, за участю фізичної особи-підприємця Кудли Юрія Івановича, здійснено огляд зазначеної земельної ділянки загальною площею 0,0030 га, про що складено Акт (а.с.23).

Як слідує з Акта: під час огляду земельної ділянки виявлено, що на ній розташована тимчасова споруда у вигляді торгового павільйону прямокутної форми з білими стінами та вивіскою внизу, на якій зазначено: ТОВ "Калинівський маслосирзавод". Споруда оснащена торговою вітриною для обслуговування клієнтів, вікно прикрите розсувним козирком. Споруда має приблизні розміри: довжина: 3-4 метри, ширина: 2-2.5 метра, висота: 2.5-3 метри. На момент огляду з вищезазначеного торгового павільйону здійснюється торгівля.

10.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" "вимогу про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою", де вимагало усунути перешкоди у здійсненні права користування загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул. Петра Кравчика (а.с. 23-24).

Як стверджує позивач, зазначена вимога Товариством з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" залишена без розгляду.

29.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" направлено на адресу фізичної особи-підприємця Лосюк Наталії Володимирівні повідомлення (лист за вих. №29/07 від 29.07.2024) з пропозицією внесення змін до попереднього договору оренди тимчасової споруди від 26.06.2024 у частині терміну укладання основного договору оренди не пізніше ніж до 31.12.2024.

29.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" та фізичною особою-підприємцем Лосюк Наталією Володимирівною укладено Додаткову угоду №1 до Попереднього договору оренди тимчасової споруди від 26.06.2024, якою було змінено термін укладання основного договору оренди тимчасової споруди не пізніше ніж до 31.12.2024 (а.с.25).

02.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" повторно направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" вимогу (лист за вих. 02/09 від 02.09.2024) про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Петра Кравчика (а.с. 25-26).

Зазначена вимога Товариством з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" залишена без розгляду.

17.10.2024 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" Коломійцем Віталієм Анатолійовичем, бухгалтером Товариства Францішко Тетяною Петрівною, за участю фізичної особи-підприємця Кудли Юрія Івановича, здійснено огляд земельної ділянки загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул.Петра Кравчика.

Під час огляду земельної ділянки виявлено, що на ній розташована тимчасова споруда у вигляді торгового павільйону прямокутної форми з білими стінами та вивіскою внизу, на якій зазначено: ТОВ "Калинівський маслосирзавод". Споруда оснащена торговою вітриною для обслуговування клієнтів, вікно прикрите розсувним козирком. Споруда має приблизні розміри: довжина: 3-4 метри, ширина: 2-2.5 метра, висота: 2.5-3 метри. На момент огляду з вищезазначеного торгового павільйону згідно фіскального чеку ІД , сформований 17.10.2024 о 13-55-14, ФН ПРРО (а.с. 28).

З цього чеку слідує, що підприємницьку діяльність здійснює фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна, адреса: АДРЕСА_1 .

За доводами позовної заяви, відповідачі - фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна і ТОВ "Калинівський маслосирзавод" користуються належною позивачу на праві оренди земельною ділянкою, не маючи на це достатніх правових підстав.

04.11.2024 позивач направив на адресу фізичної особи-підприємця Поліщук Юлії Ігорівни лист-вимогу №1 від 29.10.2024 щодо необхідності сплати протягом 3-х робочих днів з дня отримання цієї вимоги на рахунок ТОВ "Бостон істейт" безпідставно збережених коштів у розмірі 42033,32 грн як орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277, яка розташована за адресою: м. Ладижин, вул. П. Кравчика (а.с.28-29).

Зазначену вимогу фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна залишила без розгляду та земельну ділянку не звільнила.

07.12.2024 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" Коломійцем Віталієм Анатолійовичем, бухгалтером Товариства Францішко Тетяною Петрівною, за участю фізичної особи-підприємця Кудли Юрія Івановича та фізичної особи-підприємця Лосюк Наталії Володимирівни, здійснено огляд земельної ділянки загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Петра Кравчика. Під час огляду земельної ділянки виявлено, що ній розташована тимчасова споруда у вигляді торгового павільйону прямокутної форми з білими стінами та вивіскою внизу, на якій зазначено: ТОВ "Калинівський маслосирзавод". Споруда оснащена торговою вітриною для обслуговування клієнтів, вікно прикрите розсувним козирком. Споруда має приблизні розміри: довжина: 3-4 метри, ширина: 2-2.5 метра, висота: 2.5-3 метри (а.с. 29-30).

На момент огляду з вищезазначеного торгового павільйону здійснюється торгівля, що підтверджується фіскальним чеком ІД , сформований 07.12.2024 о 1401-14, ФН ПРРО . З чеку встановлено, що підприємницьку діяльність здійснює фізична особа - підприємець Поліщук Юлія Ігорівна, адреса АДРЕСА_1 (а.с. на зв. 30).

09.12.2024 фізична особа-підприємець Лосюк Наталія Володимирівна надіслала на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" повідомлення про розірвання Попереднього договору оренди тимчасової споруди від 26.06.2024 і сторонами цього ж дня було укладено Додаткову угоду № 2 до Попереднього договору оренди тимчасової споруди від 26.06.2024, якою достроково розірвано (припинено) дію цього договору з 09.12.2024 (а.с. 32).

Позивач стверджує, що починаючи з 01 липня 2024 року орендовану ним земельну ділянку самовільно зайняли фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна і ТОВ "Калинівський маслосирзавод", розташували на ній свою тимчасову споруду у вигляді торгового павільйону.

20.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" отримало повідомлення від фізичної особи-підприємця Кудли Юрія Івановича (лист за вих. №20/12 від 20.12.2024) про те, що 20.12.2024 фізична особа-підприємець Кудла Ю.І., прибувши до Пункту поставки, визначеного в пункті 3.1 Договору поставки як постачальник, для виконання замірів та огляду території, виявив відсутність на земельній ділянці загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул. Петра Кравчика, тимчасової споруди у вигляді торгового павільйону прямокутної форми з білими стінами та вивіскою внизу, на якій зазначено: ТОВ "Калинівський маслосирзавод". У зв`язку із цим, постачальник здійснив відповідні заміри та оглянув вказану територію, розпочав виконання робіт за Договором поставки (а.с. 32 на зв.).

Позивач стверджує, що відповідачі - фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна і ТОВ "Калинівський маслосирзавод" з 01 липня 2024 року по 20 грудня 2024 року протиправно використовували належну позивачу на праві оренди земельну ділянку загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: м. Ладижин, вул. П.Кравчика; протягом 5-ти місяців, 2-х тижнів та 5-ти днів не сплачували плату за фактичне користування вказаною земельною ділянкою, внаслідок чого заподіяли позивачу збитки у вигляді неодержаних доходів у вигляді орендної плати за фактичне використання земельної ділянки загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: м.Ладижин, вул.П.Кравчика з 01 липня 2024 по 20 грудня 2024 року в розмірі 59196,97 грн.

Також позивач вимагає солідарного стягнення з відповідачів упущеної вигоди у розмірі 93184,00 грн у вигляді неотриманого прибутку від здачі малої архітектурної форми загальною площею 27,3 кв.м в оренду за ціною 21840,00 грн на місяць, з 01 серпня 2024 року по 09 грудня 2024 року, який не був отриманий внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачами.

Позивач посилається на те, що він в повному обсязі виконав умови Договору від 19.06.2024, здійснив сплату орендної плати, яка передбачена у пункті 9 цього Договору, але з 01 липня 2024 року по 20 грудня 2024 року не зміг скористатися орендованою земельною ділянкою, оскільки в цей період часу відповідачі фактично користувалися цією земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки з орендарем - ТОВ "Бостон істейт" чи орендодавцем - Ладижинською міською радою Гайсинського району Вінницької області.

Позивачу завдано збитків саме від неодержаних доходів шляхом самовільного зайняття відповідачами земельної ділянки і розміщення на ній торгового павільйону для здійснення своєї підприємницької діяльності. Зайнявши земельну ділянку відповідачі позбавили позивача можливості скористатися своїм законним правом, як орендарем землі, на отримання доходів у вигляді орендної плати, в зв`язку із незаконним перебуванням цієї земельної ділянки у фактичному користуванні відповідачів в період з 01 липня 2024 по 20 грудня 2024 року.

Відповідачі у період з 01 липня 2024 року по 20 грудня 2024 року, тобто протягом 5-ти місяців, 2-х тижнів і 5-ти днів не сплачували плату за користування вказаною земельною ділянкою, внаслідок чого відповідачі завдали позивачеві збитків у вигляді неодержаних доходів, які полягали в отриманні орендної плати за спірну земельну ділянку в сумі 59196,97 грн.

Позивач визначає розмір орендної плати за один місяць, виходячи з орендної плати за перший рік оренди, зазначеної в пункті 9 Договору від 19.06.2024, яка складає 126100,00 грн, що становить 462,30% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, орендна плата за один місяць складає 10508,33 грн, а за один день - 350,28 грн.

В обґрунтування стосовно упущеної вигоди в розмірі 93184,00 грн позивач стверджував, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, які полягають в незаконному самовільному зайнятті та фактичному використанні вищезазначеної земельної ділянки, позивач був позбавлений можливості розпочати монтаж тимчасової мобільної споруди, і передати майно в оренду фізичної особи-підприємця Лосюк Н.В.

29.07.2024 позивач, внаслідок самовільного зайняття відповідачем 1 і Відповідачем 2 вищезазначеної земельної ділянки, не встиг встановити МАФ, і передати його у тимчасове платне користування фізичній особі-підприємцю Лосюк Н.В. за основним договором оренди. Через це позивач змушений був укласти додаткову угоду з фізичною особою-підприємцем Лосюк Н.В., якою продовжено термін, передбачений у пункті 1.1 Попереднього договору не пізніше ніж до 31.12.2024.

Позивач стверджував, що міг би реально одержати прибуток у розмірі 93184,00 грн від здачі МАФ загальною площею 27,3 кв.м в оренду за ціною 21840,00 грн на місяць, починаючи з 01 серпня 2024 року по 09 грудня 2024 року, але не отримав внаслідок самовільного заняття відповідачами земельної ділянки, яка входила до предмету договору оренди, оскільки саме ті обставини унеможливили укладення позивачем договору оренди МАФ з фізичною особою-підприємцем Лосюк Н.В.

Позивач посилається на те, що внаслідок вказаних протиправних дій відповідачів щодо використання земельної ділянки, він та фізична особа-підприємець Лосюк Н.В. були обмежені в можливості укласти договір оренди та виконати умови попереднього договору, що, в свою чергу, унеможливило отримання позивачем доходу у вигляді орендної плати від фізичної особи-підприємця Лосюк Н.В. за період 01.08.2024 по 09.12.2024 у сукупному розмірі 93184,00 грн.

Розмір збитків у вигляді неотриманого прибутку за період з 01 серпня 2024 року по 09 грудня 2024 року за розрахунком позивача складає 93184,00 грн (21840 грн * 4 місяці 8 днів).

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема положеннями Глави 3 "Захист цивільних прав та інтересів" Розділу І "Основні положення" Книги першої "Загальні положення", Глави 51 "Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання" Розділу І "Загальні положення про зобов`язання" Книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України та Главою 25 "Відшкодування збитків у сфері господарювання" Розділу V "Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання" ГК України.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У пункті 4 частини першої статті 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, так як частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.

Окрім того, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (частина четверта статті 623 ЦК України).

Отже для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/3928/20.

Крім того, в постанові від 17.04.2021 у справі № 913/335/20 Верховний Суд зазначив, що "Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, завданими потерпілій особі. Позивачу в цій категорії справ слід довести в порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, статей 74, 76-77 ГПК України, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.".

Отже, Верховним Судом сформована чітка та усталена судова практика щодо доведення наявності, розміру упущеної вигоди та підстав її стягнення, а саме: для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди.

За відсутності хоча б одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальність з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Оцінивши подані позивачем докази та наведені ним обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).

Частиною другою статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Разом з тим, наданими позивачем до справі доказами достеменно не підтверджується, що саме фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна і ТОВ "Калинівський маслосирзавод" зайняли та використовували з 01 липня 2024 року по 20 грудня 2024 року належну позивачу на праві оренди земельну ділянку загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: м.Ладижин, вул. П.Кравчика.

Надані позивачем акти огляду земельної ділянки в липні, жовтні та грудні 2024 року, складені в односторонньому порядку директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" Коломійцем Віталієм Анатолійовичем, бухгалтером Товариства Францішко Тетяною Петрівною, за участю фізичної особи-підприємця Кудли Юрія Івановича, без участі відповідачів та власника земельної ділянки - Ладижинської міської ради.

За відсутності будь-яких інших доказів дані акти не можуть вважатися допустимими і достатніми для підтвердження того факту, що саме фізична особа-підприємець Поліщук Юлія Ігорівна і ТОВ "Калинівський маслосирзавод" протиправно використовували земельну ділянку.

Використання земельної ділянки іншими особами за відсутності відповідних документів на землю свідчить про самовільне зайняття землі.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

Нагляд за дотриманням земельного законодавства здійснюють державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Позивач не надав доказів звернення із письмовою заявою про проведення перевірки за фактом самовільного зайняття земельної ділянки до Ладижинської міської ради відповідно до її місцезнаходження та права власності на неї.

У справі відсутні докази того, що порушення земельного законодавства, внаслідок якого позивачу були заподіяні збитки, зафіксоване актом перевірки державного інспектора, який мав здійснити обстеження земельної ділянки для уточнення орієнтовної площі самовільного зайняття та скласти акт обстеження земельної ділянки на підставі якого буде розраховуватись шкода, скласти протокол про адміністративне правопорушення у разі його виявлення та припис про усунення порушень.

Позивачем, зокрема також не надано доказів звернення із заявою до поліції про самовільне зайняття земельної ділянки. Варто відзначити про те, що якщо завдана шкода у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це є підставою для застосування кримінальної відповідальності відповідно до ст.197-1 КК України.

Наданими позивачем актами також достеменно не підтверджується зазначений позивачем період з 01 серпня 2024 року по 09 грудня 2024 року самовільного зайняття земельної ділянки відповідачами.

Наявність згідно наданих позивачем актів на орендованій ним земельній ділянці торгового павільйону з вивіскою, на якій зазначено ТОВ "Калиніський маслосирзавод" не є достатнім доказом того, що він належить чи був встановлений саме ТОВ "Калиніський маслосирзавод".

Так само вебчек, виданий Поліщук Юлією Ігорівною при купівлі десерту, не є достатнім доказом на підтвердження того, що вона зайняла і протиправно використовує загальною площею 0,0030 га з кадастровим номером :07:004:0277 за адресою: м.Ладижин, вул.П.Кравчика.

З наданих позивачем доказів неможливо встановити ступінь вини кожного відповідача у заподіянні шкоди позивачу.

Таким чином, позивачем належними і допустимими доказами не доведено факту заподіяння збитків саме відповідачами, які не доведено упущеної вигоди саме внаслідок протиправних дій тих осіб, яких визначив позивач.

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ "Калиніський маслосирзавод" і фізичною особою-підприємцем Поліщук Юлією Ігорівною, що свідчить про недоведення у діях відповідачів такого елементу складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, стверджувані позивачем обставини щодо здійснення відповідачами торгівлі на орендований позивачем земельній ділянці покладають на позивача тягар доказування (обов`язок довести) факту самовільного зайняття земельної ділянки у заявлений у спірних правовідносинах період.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, Верховним Судом у постанові від 28.01.2021 у справі № 910/17743/18.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку щодо недоведеності належними, достатніми та достовірними доказами, наявності повного складу цивільного правопорушення, передбаченого ст.1166 ЦК України, зокрема протиправної поведінки; збитків та їх розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками; вини заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню як недоведені позивачем належними, допустимими та достатніми доказами.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом у позові відмовлено повністю, то витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" до фізичної особи-підприємця Поліщук Юлії Ігорівни і Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" про солідарне стягнення 152380,97 грн збитків у справі №902/181/25 - відмовити повністю.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно з ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 червня 2025 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3, 4 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адреси електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 );

5, 6 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Бостон істейт" адвокату Мечкало І.В. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_3 );

7 - Фізичній особі-підприємцю Поліщук Ю.І. ( АДРЕСА_2 ) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення;

8, 9 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" (вул.Варшицька, буд.68, м.Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення; в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС