РІШЕННЯ

м. Київ

10.06.2025Справа № 910/1869/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Бевзи А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №910/1869/25 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальності «Ріверсайд Девелопмент ЛТД» про стягнення грошових коштів, за участю представників позивача Качкурової С.В., відповідача Казимиренко К.В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Угоди №Р-210170/2024/10 від 15.10.2024 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 22.10.2023 №10170 в частині оплати спожитої теплової енергії у встановлений цим правочином строк.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

2.2. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

2.3. З 01.05.2018 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" здійснює постачання теплової енергії.

2.4. 22.11.2023 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріверсайд Девелопмент ЛТД" (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №210170 (договір) предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених договором.

2.5. Згідно з п.2.2.1 договору постачальник зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком №1 до договору.

2.6. У відповідності до п.2.3.1 договору споживач зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку №1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

2.7. Відповідно до п. 7 додатку №4 до договору абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) постачальником нараховується пеня в розмірі0, 5 %за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

2.8. Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2024 (п.8.1 договору).

2.9. У додатку №8 договору визначено реквізити споживача: м. Київ, вул. Електриків, 23-Б.

2.10. Також на виконання умов договору між сторонами підписані відповідні додатки.

2.11. Згідно з п. 1, 2 додатку 4 до договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі. Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії.

2.12. У відповідності до п. 3 додатку 4 до договору у разі, якщо абонент розраховується за показаннями приладів обліку теплової енергії; при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, ця кількість перевищення самостійно сплачується абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця; у випадку, якщо фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, сальдо розрахунків визначається за фактичними показаннями приладів обліку теплової енергії.

2.13. Абонентам, що не мають приладів обліку теплової енергії, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно договірних навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації, та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання абонента в розрахунковому періоді. Ріфзниця між заявленою та фактично спожитою абонентом теплової енергією сплачується ним самостійно, не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим (п.4 додатку4 до договору).

2.14. Відповідно до п. 5 додатку 4 до договору споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

2.15. Також у п. 7 додатку №4 до договору визначено, що абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду 9місяця) енергопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0, 5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

2.16. 11.10.2023 Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріверсайд Девелопмент ЛТД" (споживач) було укладено угоду №Р-210170/2024/10 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 22.11.2023 №210170 (угода про реструктуризацію), відповідно до умов якої споживач визнає та підтверджує заборгованість перед Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" за договором від 22.11.2023 №210170 на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 01.10.2024 на загальну суму 3 234 675, 19 грн з врахуванням ПДВ (п.1), споживач зобов`язується сплатити зазначену у п.1 цієї угоди суму заборгованості протягом жовтня 2024 року - грудня 2024 року щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця згідно з вищевказаним договором за наведеними реквізитами згідно тарифних груп (п.2), споживач разом із сплатою суми, зазначеної у п.1 цієї угоди, зобов`язується у повному обсязі сплачувати поточне споживання згідно з договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 22.11.2023 №210170 (п.3), при проведенні сплати заборгованості, зазначеної у п.1 цієї угоди, споживач зобов`язується посилатися в реквізитах "призначення платежу" платіжного документа на № та дату укладення цієї угоди. За відсутності чіткого формулювання призначення платежу отримані Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" кошти зараховуються в першу чергу як оплата поточного споживання теплової енергії, а залишок коштів (за наявності) - на виконання цієї угоди (п.4), сторони дійшли згоди, що строк позовної давності на вимоги про стягнення заборгованості за цією угодою, у тому числі щодо стягнення заборгованості, штрафу, пені, інфляційної складової та 3% річних, становить 5 років (п.5), у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою ГПЗ (п.8), ця угода є невід`ємною частиною договору від 22.11.2023 №210170 на постачання теплової енергії у гарячій воді (п.9), дана угода укладена у двох автентичних примірниках (по одному для кожної із сторін), вступає в дію з дня підписання її сторонами, і діє до 31.12.2024.

2.17. У додатку №1 до угоди про реструктуризацію сторони погодили графік погашення заборгованості, а саме: жовтень 2024 року - 1 078 225, 07 грн, листопад 2024 року - 1 078 225, 06 грн, грудень 2024 року - 1 078 225, 06 грн. Строк оплати до 25 числа кожного місяця.

2.18. Як стверджує позивач, у жовтні а грудні 2024 року відповідачем було сплачено позивачу 1 250 020,11 грн, які були зараховані позивачем в оплату по графіку погашення заборгованості за угодою про реструктуризацію.

2.19. Оскільки станом на 31.12.2024 у відповідача виникла заборгованість з оплати платежів за графіком погашення заборгованості за угодою про реструктуризацію, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення 1 984 655, 08 грн основного боргу, 51 927, 28 грн пені, 66 089, 01 грн інфляційних втрат, 5 872, 40 грн 3% річних та 99 232, 75 грн штрафу.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 253, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статті 193, 232 Господарського кодексу України (далі ГК України).

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо оплати постачання теплової енергії.

3.4. Під час розгляду справи від позивача до суду надходило клопотання про закриття провадження у справі в частині оплачених сум основного боргу.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. До звернення з позовом до суду та під час розгляду справи сплатив суму основного боргу.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 залишено без руху позовну заяву.

5.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.04.2025.

5.3. Підготовче засідання 03.04.2025 відкладено на 22.04.2025.

5.4. У підготовчому засіданні 22.04.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.05.2025.

5.5. Судові засіданні 20.05.2025 та 29.05.2025 відкладено. Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 застосовано щодо представника відповідача адвоката Ковдій М.С. заходи процесуального примусу у виді штрафу з підстав, викладених в ухвалі. 10.06.2025 відповідач повідомив про припинення повноважень адвоката Ковдій М.С.

5.6. У судовому засіданні 10.06.2025 відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), було оголошено скорочене рішення, повідомлено присутніх представників, коли буде складено повне судове рішення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушені відповідачем умови укладеного договору? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи є підстави для нарахування інфляційних втрат, відсотків річних пені та штрафу? Якщо так, то в якому розмірі?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ УКЛАДЕНОГО ДОГОВОРУ.

7.1. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

7.2. У відповідності до ч.1 ст.275 ГК України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

7.3. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

7.4. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.5. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.6. Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

7.7. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

7.8. Матеріалами справи підтверджено, що розрахунки за спожиту теплову енергію відповідач здійснював несвоєчасно, внаслідок чого між сторонами було укладено угоду про реструктуризацію з погодженим графіком погашення заборгованості відповідача.

7.9. У додатку №1 до угоди про реструктуризацію сторони погодили графік погашення заборгованості, а саме: жовтень 2024 року - 1 078 225, 07 грн, листопад 2024 року - 1 078 225, 06 грн, грудень 2024 року - 1 078 225, 06 грн. Строк оплати до 25 числа кожного місяця. Всього 3 234 675,19 грн.

7.10. За твердженнями позивача, борг за угодою про реструктуризацію оплачено частково на суму 1 250 020,11 грн, внаслідок чого, станом на 31.12.2024 борг становить 1 984 655, 08 грн, який є предметом спору.

7.11. Втім, з матеріалів справи вбачається що вся сума боргу 1 984 655, 08 грн оплачена відповідачем наступним чином: 75 270, 91 грн 17.01.2025 (до звернення з позовом до суду 17.02.2025); 284 286, 93 грн 20.02.2025; 430 034, 93 грн 06.03.2025; 54 595, 33 грн 14.03.2025; 708 143, 05 грн 31.03.2025; 62 241, 92 грн 31.03.2025; 370 082, 01 грн 01.04.2025.

7.12. Отже, до подання позову та відкриття провадження у справі відповідачем із спірної суми боргу сплачено 75 270, 91 грн , натомість після звернення з позовом до суду та відкриття провадження у справі відповідач сплатив решту суми боргу.

7.13. Пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

7.14. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №905/1582/15, від 18.07.2018 у справі №905/1587/15, від 05.06.2018 у справі №905/1585/15 та 26.07.2018 у справі №910/23359/15.

7.15. Враховуючи, що сума боргу в частині 1 909 384,17 грн була сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, то провадження у цій частині підлягає закриттю, так як вказаний предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи.

7.16. У задоволенні вимог про стягнення 75 270, 91 грн належить відмовити, оскільки предмет спору в цій частині був відсутній до звернення з позовом до суду та відкриття провадження у справі.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ СТЯГНЕННЯ ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ, ВІДСОТКІВ РІЧНИХ, ПЕНІ ТА ШТРАФУ.

8.1. В той же час, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивачем заявлено до стягнення 66 089, 01 грн інфляційних втрат, 5 872, 40 грн 3% річних з та 51 927, 28 грн пені за період з 26.01.2024 по 31.12.2024.

8.2.Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений угодою про реструктуризацію строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), а відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

8.3. Як зазначалося судом, в угоді про реструктуризацію (п. 8) сторони домовилися, що умови щодо реструктуризацію сплати боргу втрачають чинність, і позивач набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення.

8.4. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.5. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

8.6. При цьому, за висновками суду, оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем оплати за угодою про реструктуризацію, у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів ст.625 ЦК України.

8.7. За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних судом встановлено, що їх розмір не є арифметично правильним, при здійсненні розрахунку позивач неправильно визначив суму для нарахування (з урахуванням часткових оплат щодо кожного місяця) та період прострочення щодо кожного простроченого оплатою місяця, враховуючи графік погашення заборгованості, визначений в угоді про реструктуризацію.

8.8. Так, за перерахунком суду, до стягнення підлягають 12 690, 02 грн інфляційних втрат та 3 650, 77 грн 3% річних. У задоволенні решти вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд відмовляє.

8.9. Щодо стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

8.10. Відповідно до ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

8.11. Частиною 1 ст.230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

8.12. Згідно з ч.ч.1, 2 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.13. Пунктом 3.3 договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

8.14. З наведеного пункту договору вбачається, що сторонами було визначено розмір (0,5% від суми боргу) порядок нарахування (за кожний день) та строк нарахування (до моменту його повного погашення).

8.15. Згідно з ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

8.16. Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

8.17. Із наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що останнім було враховано наведені приписи закону, нарахування пені здійснювалося виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.

8.18. Пунктом 8 угоди про реструктуризацію сторони погодили, що у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою ГПЗ.

8.19. Отже, суд зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем строків розрахунку за угодою про реструктуризацію позивач набув право вимоги сплати відповідачем пені та штрафу.

8.20. За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення сум пені судом встановлено, що їх розмір не є арифметично правильним, при здійсненні розрахунку позивач неправильно визначив суму для нарахування (з урахуванням часткових оплат щодо кожного місяця) та період прострочення щодо кожного простроченого оплатою місяця, враховуючи графік погашення заборгованості, визначений в угоді про реструктуризацію.

8.21. Так, за перерахунком суду, до стягнення підлягає 32 435, 92 грн пені. У задоволенні решти вимог про стягнення пені суд відмовляє.

8.22. Натомість розмір штрафу визначений позивачем у розрахунку є правильним, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 99 232, 75 грн штрафу.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 220, 14 грн покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

9.2. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

9.3. З матеріалів справи вбачається, що після пред`явлення позову позивач не підтримував позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу внаслідок задоволення вимог відповідачем.

9.4. Таким чином, судовий збір в частині закриття провадження у справі на підставі положень ч.3 ст.131 ГПК України - підлягає розподілу за заявою позивача з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення 1 909 384,17 грн основного боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Ріверсайд Девелопмент ЛТД» (04176, місто Київ, Набережно-Рибальська дорога, будинок 3, офіс 6-7, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) 12 690, 02 грн інфляційних втрат, 3 650, 77 грн 3% річних, 32 435, 92 грн пені, 99 232, 75 грн штрафу та 2 220, 14 грн судового збору.

У задоволенні позову про стягнення 75 270, 91 грн основного боргу, 53 398,99 грн інфляційних втрат, 2 221,63 грн 3% річних, 19 491,36 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.06.2025.

Суддя Ігор Курдельчук