УХВАЛА

м. Київ

16.06.2025Справа № 910/18375/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Комунального підприємства "Київ.Прозоро" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про заміну сторони її правонаступником

у справі № 910/18375/17

за позовом Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Бегларян Ара

про стягнення заборгованості за договором в розмірі 58 222,19 грн.

Представники учасників судового процесу: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Бегларян Ара на користь Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заборгованість в розмірі 38 000 грн. 00 коп., пеню в розмірі 6 073 грн. 77 коп., 3 % річних в розмірі 1 356 грн. 73 коп., інфляційні втрати в розмірі 5 829 грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 408 грн. 00 коп., в іншій частині позову відмовлено.

04.12.2027 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2027 видано наказ.

06.06.2025 представником Комунального підприємства «Київ.Прозоро» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано заяву про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 розгляд заяви призначено на 16.06.2025.

12.06.2025 представником заявника подано клопотання про розгляд заяви за відсутності представника заявника.

У судове засідання 16.06.2025 представники сторін та заявника не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Водночас, за приписами ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Київ.Прозоро" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про заміну сторони її правонаступником, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 Цивільного кодексу України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема, у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.

Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19) зроблено правовий висновок, що у статтях 104 і 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником). Вищевикладене узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладена у наступних постановах: від 16.06.2020 у справі №910/5953/17; від 04.11.2020 у справі №922/817/18; від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.

11 квітня 2024 року Київською міською радою прийнято рішення № 370/8336 про зміну

назви Комунального підприємства «ЛІК» м. Києва» та реорганізацію шляхом приєднання Комунального підприємства «МІСЬКИЙ МАГАЗИН» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до п. 2 якого вирішено реорганізувати Комунальне підприємство «МІСЬКИЙ МАГАЗИН» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573) шляхом його приєднання до Комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 31108609).

Підпунктом 4.1 п. 4 Рішення установлено, що Комунальне підприємство «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 31108609) є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального підприємства «МІСЬКИЙ МАГАЗИН» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573).

Розпорядженням Київського міського голови № 37 від 16.01.2025 затверджено передавальний акт комунального підприємства «Міський Магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) згідно якого усе майно, права та обов`язки комунального підприємства «МІСЬКИЙ МАГАЗИН» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573) стосовно всіх кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами, після реорганізації комунального підприємства «МІСЬКИЙ МАГАЗИН» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573) шляхом його приєднання до комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 31108609) переходять до правонаступника Комунального підприємства «КИЇВ.ПРОЗОРО» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заяви позивача про заміну сторони правонаступником, в зв`язку з чим, Комунальне підприємство "Міський магазин" виконавчого органу Київської міської ради підлягає заміні його правонаступником - Комунальним підприємством "Київ.Прозоро" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Замінити стягувача за виконавчим документом № 910/18375/17 від 04.12.2017 з Комунального підприємства "Міський магазин" виконавчого органу Київської міської ради на його правонаступника - Комунальне підприємство "Київ.Прозоро" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ. Вул. Хрещатик, буд. 32; ідентифікаційний код: 31108609).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.06.2025 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.А. Грєхова