ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2025 Справа №905/98/25

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національне енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №25; )

до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Комерційна, будинок №8; )

про стягнення 34 660 545,40 гривень

за участю представників:

від позивача: Грачов Є.О.

від відповідача: Гребенар О.В.

Р У Х С П Р А В И

Приватне акціонерне товариство «Національне енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення 33 397 387,16 гривень, з яких: 33 131 284,15 гривень заборгованість, 128 428,00 гривень 3% річних, 137 675,01 гривень інфляційних втрат.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0518-03041 від 03.06.2019, умови якого відповідачем не виконані належним чином в частині повної і своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; встановлено часникам справи строк на вчинення ними процесуальних дій; призначено підготовче засідання на 04.03.2025.

27.02.2025 від представника Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 04.03.2025 о 13:00 год., та всіх наступних засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою суду від 03.03.2025 задоволено.

Також, 27.02.2025 відповідачем подано клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позов.

Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» додатково подано клопотання про зобов`язання позивача визначитись із реквізитами спірного договору, а також надати розгорнутий розрахунок заборгованості.

Позивачем 04.03.2025 подано клопотання про участь у судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи, що судом задоволено клопотання відповідача на проведення підготовчого засідання, призначеного на 04.03.2025 о 13:00 год., в режимі відеоконференції, задля дотримання процесуальних прав сторін, представника позивача також вирішено допусти для участі в даному засіданні в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 04.03.2025 представник відповідача підтримав подані клопотання, просив визначити процесуальний строк на подання відзиву з моменту подання позивачем витребуваних пояснень.

Ухвалою суду від 04.03.2025 відкладено підготовче засідання на 27.03.2025 зобов`язано позивача уточнити реквізити договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, за яким заявлено вимоги про стягнення заборгованості у відповідності та надати розгорнутий розрахунок заборгованості з визначенням конкретної дати, коли у відповідача виникає обов`язок щодо необхідності сплати заборгованості згідно умов договору. Продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позов - 15 днів з моменту отримання пояснень позивача.

Позивачем 10.03.2025 на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2025 надано пояснення.

Від відповідача 26.03.2025 отримано відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення пропущеного строку на його подання. Клопотання обґрунтовано тим, що в останній день строку подання відзиву (25.03.2025) були значні перебої в роботі підсистеми "Електронний суд".

Від сторін 27.03.2025 отримано клопотання про проведення підготовчого засідання без їх участі.

Враховуючи клопотання сторін, підготовче засідання в режимі відеоконференції не проводилось.

Клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву задоволено, відзив прийнято та буде враховано при розгляді справи по суті.

Ухвалою суду від 27.03.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 15.04.2025.

Позивачем 01.04.2025 подано відповідь на відзив.

Від АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 14.04.2025 надійшло клопотання про неприйняття судом поданих позивачем 10.03.2025 доказів та повторне зобов`язання позивача надати розгорнутий розрахунок.

Позивачем 15.04.2025 подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» 34 660 545,40 гривень, з яких: 33 131 284,15 гривень заборгованість, 354 446,90 гривень 3% річних, 1 174 814,35 гривень інфляційних втрат.

У підготовчому засіданні протокольною ухвалою суд вирішив прийняти як такі, що подані в межах процесуального строку додаткові докази та заяви по суті справи подані позивачем. Питання щодо прийняття заяви про збільшення позовних вимог залишено відкритим. Оголошено перерву до 07.05.2025 о 13:30 год.

Відповідачем 06.05.2025 подано додаткові пояснення та заперечення щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 07.05.2025 суд ухвалив прийняти заяву про збільшення позовних вимог, оскільки вона подана з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для перевірки розрахунків та проведених відповідачем оплат.

Враховуючи клопотання позивача судом відкладено підготовче засідання до 22.05.2025 до 14:00 год.

Позивачем 21.05.2025 подано додаткові пояснення щодо розрахунків та доводів відповідача щодо наявності підстав для зменшення відсотків річних та інфляційних втрат.

У підготовчому засіданні 22.05.2025 в режимі відеоконференції брали участь представники сторін, судом вирішено питання, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що процесуальний строк на подання заяв по суті справи сплинув, судом здійснено усі можливі та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 10.06.2025.

Від відповідача 09.06.2025 отримано заяву про відстрочення виконання рішення на 12 місяців.

Від позивача 10.06.2025 надійшла заява із запереченнями проти надання відстрочення виконання рішення.

У судовому засіданні 10.06.2025 представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, заперечував проти зменшення заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, а також надання відстрочення виконання рішення.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у заявах по суті справи та додаткових поясненнях. Підтримав заяву про відстрочення виконання рішення на 12 місяців.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), від 14.03.2018 №309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1763, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі позивач, ОСП, НЕК «Укренерго») наказом від 22.12.2023 року №742 затвердило умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

На виконання вимог постанови НКРЕКП від 29.09.2023 №1763 та на підставі вищевказаного наказу, НЕК «Укренерго» забезпечило укладення з користувачами системи передачі договору про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом приєднання за спрощеною процедурою.

Як зазначає позивач, НЕК «Укренерго» отримало від Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі Користувач, відповідач) Заяву-приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за підписом генерального директора Дегтярьова О.П., на підставі якої Користувач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі. Своїм підписом Користувач (уповноважена особа) підтвердив згоду на автоматизовану обробку його персональних даних згідно з чинним законодавством та можливу їх передачу третім особам, які мають право на отримання цих даних згідно з чинним законодавством, у тому числі щодо кількісних та/або вартісних обсягів наданих за Договором послуг.

Повідомленням про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 20.12.2023 року за вих. №01/70377, НЕК «Укренерго» проінформувало про те, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» приєднано до умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі Договір)., якому присвоєно ідентифікатор договору №0518-03041-ПД, дата акцептування 01.01.2024 року.

Вищезазначений Договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК «Укренерго» за мережевим посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/.

Відповідно до п. 2.1. цей Договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії Сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України.

За цим Договором ОСП безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління, а саме управління режимами роботи (ОЕС) України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавним лініям зв`язку (ОЕС) України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі Послуга).

Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010) має код 35.12.

Розділом 3 «Ціна Договору та умови оплати» визначено наступні умови.

Згідно з п. 3.1 ціна Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць

Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП, відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.

За п. 3.4. Договору, планова та/або фактична вартість Послуги визначається як добуток діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 3.5. Договору, Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків:

- 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в

першій декаді розрахункового періоду

- 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг Послуги що використовується для визначення планової вартості Послуги визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі АКО) за кожну декаду розрахункового періоду.

Пунктом 3.7 передбачено, що Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість фактично наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості фактично наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в «Системі управління ринком», що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги (включно), або Акт надання Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти надання Послуги та акти коригування до актів надання Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді Виконавець ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта надання Послуги та/або акта коригування до актів надання Послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

У разі виникнення розбіжностей за отриманими від ОСП за попередній розрахунковий період актом надання Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті надання Послуги вартість та /або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Додатка 10 до Правил ринку та відображаються в Акті коригування (п.3.8. Договору).

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб (абз. 3 п.11.6. Договору).

Згідно п.11.5. Договору будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт надання Послуги або акт коригування до акта наданої Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документу).

Цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (п.13.1. Договору).

На підтвердження виконання умов договору №0518-03041-ПД від 01.01.2024, позивачем до матеріалів справи надано копії актів наданих послуг на загальну суму 33 131 284,15 гривень, а саме:

1. Акт №ДУА-0010851 від 31.10.2024, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у фактичному обсязі 78367,911 Мвт*год на загальну суму 9 833 928,98 гривень з ПДВ.

До акту №ДУА-0010851 від 31.10.2024 додано протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 11.11.2024, з яких вбачається, що документ було підписано за допомогою кваліфікованого електронного підпису представником НЕК «Укренерго» Терещенко К.В. та представником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Олійник О.В.

2. Акт №ДУА-0011615 від 30.11.2024, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у фактичному обсязі 94465,228 Мвт*год на загальну суму 11 853 874,67 гривень з ПДВ.

До акту №ДУА-0011615 від 30.11.2024 додано протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 11.12.2024, з яких вбачається, що документ було підписано за допомогою кваліфікованого електронного підпису представником НЕК «Укренерго» Терещенко К.В. та представником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Олійник О.В.

3. Акт №ДУА-0012413 від 31.12.2024, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у фактичному обсязі 91194,738 Мвт*год на загальну суму 11 443 480,50 гривень з ПДВ.

До акту №ДУА-0012413 від 31.12.2024 додано протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від11.01.2025, з яких вбачається, що документ було підписано за допомогою кваліфікованого електронного підпису представником НЕК «Укренерго» Терещенко К.В. та представником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Олійник О.В.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи наступні рахунки-фактури на підставі планового обсягу:

- №ДУ-0040645/0518-03041-ПД від 15.10.2024 на суму 2 568 933,67 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0041378/0518-03041-ПД від 25.10.2024 на суму 3 170 919,95 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0042111/0518-03041-ПД від 05.11.2024 на суму 4 076 582,52 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0043596/0518-03041-ПД від 15.11.2024 на суму 4 097 140,31 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0044341/0518-03041-ПД від 25.11.2024 на суму 4 035 586,27 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0045090/0518-03041-ПД від 05.12.2024 на суму 3 776 653,18 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0046596/0518-03041-ПД від 15.12.2024 на суму 3 840 283,85 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0047332/0518-03041-ПД від 24.12.2024 на суму 3 718 641,67 гривень з ПДВ;

- №ДУ-0048074/0518-03041-ПД від 05.01.2025 на суму 3 901 785,06 гривень з ПДВ.

Всі вищенаведені акти приймання-передачі та рахунки були направлені відповідачу за допомогою Сервісу «Аскод-онлайн».

Доказів сплати заборгованості за актами наданих послуг №ДУА-0010851 від 31.10.2024, №ДУА-0011615 від 30.11.2024, №ДУА-0012413 від 31.12.2024 матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, позивач наполягає на тому, що станом на момент пред`явлення позову відповідач має заборгованість за надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за Договором №0518-03041-ПД від 01.01.2024 у жовтні-грудні 2024 року в розмірі 33 131 284,15 гривень.

Несплата відповідачем боргу стала підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а також звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом, 01.01.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №0518-03041-ПД, шляхом акцептування НЕК «Укренерго» заяви АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про приєднання до умов Договору надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до положень частини першої статті 903 цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, позивачем було долучено до матеріалів справи акти наданих послуг №ДУА-0010851 від 31.10.2024, №ДУА-0011615 від 30.11.2024, №ДУА-0012413 від 31.12.2024 на загальну суму 33 131 284,15 гривень, які було підписано кваліфікованими електронними підписами представників сторін.

В свою чергу, відповідач у відзиві на позовну заяву зауважив, що критично ставиться до наданих позивачем документів та вважає їх неналежними та недопустимими.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис - це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі (стаття 4 названого Закону).

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» закріплено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»: електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Частиною 4 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» також передбачено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Також, суд акцентує увагу на тому, що умовами п.10.4 Договору сторони добровільно погодили можливість підписання будь-яких документів, в тому числі актів приймання-передачі, в електронній формі з використанням електронного підпису.

Враховуючи наявність в матеріалах справи протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису представників сторін, суд не вбачає будь-яких обґрунтованих підстав ставити під сумнів факт належного підписання зазначених актів. Одночасно, суд зауважує, що жодною із сторін не було подано заперечень з приводу повноважності представників товариств на підписання таких актів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем було доведено належними та допустимими доказами факт підписання актів приймання-передачі послуг за спірний період, що за умовами п.1.4 кожного з підписаного акту свідчить про відсутність претензії Користувача до ОСП стосовно наданої послуги.

Втім, під час розгляду даної справи відповідачем неодноразово було висловлено незгоду щодо заявленої до стягнення суми основної заборгованості. Так, відповідач наполягає на тому, що позивач здійснює передачу та транспортування електричної енергії (власну господарську діяльність) використовуючи мережі відповідача, покладаючи всі втрати, які виникають під час передачі електричної енергії такими мережами на відповідача. Окрім того, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» зазначає про те, що позивач, порушуючи Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 09.11.2017 №1388 (із змінами), здійснює комерційні нарахування відповідачу вартості ТВЕ за цінами балансуючого ринку, в тому числі вартість втрат в транзитних ЛЕП. Порід із цим, ані контррозрахунку суми заборгованості, ані обґрунтованих пояснень з приводу того, яка сама сума має на думку відповідача бути віднесена на баланс позивача, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до матеріалів справи не надало.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що за умовами п.3.8. Договору Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач оскаржував зазначені в актах надання вартість та/або фактичний обсяг Послуги. Про незгоду з вартістю отриманих послуг відповідачем було заявлено вже під час перебування справи в провадженні господарського суду. Доказів протилежного відповідачем надано не було.

З цього приводу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), а отже, і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки.

Добросовісність (bona fides) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц, від 03.08.2022 у справі №910/5408/21).

Окрім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини «venire contra factum proprium» міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (див. постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/9397/20, від 10.04.2019 у справі №390/34/17).

Згаданий принцип римського права «venire contra factum proprium» є вираженням «equitable estoppel» - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на «principles of fraud» та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. Доктрина виступає своєрідним механізмом гарантування захисту очікувань іншої сторони правовідносин і забезпечення балансу відносин між сторонами. Вказаний принцип «estoppel», зокрема застосовано в практиці Європейського суду з прав людини (зокрема у рішенні ЄСПЛ у справі «Хохліч проти України» (заява №41707/98).

Здійснюючи тлумачення доктрини «venire contra factum proprium», Верховний Суд у постанові від 12.01.2022 справі №520/13586/18 сформулював висновок про те, що якщо особа, яка має право оскаржити документ (наприклад, свідоцтво про право на спадщину) чи юридичний факт (зокрема, правочин, рішення органу юридичної особи), висловилася або дала зрозуміти своєю поведінкою, що не буде реалізовувати право на оскарження, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба надалі реалізувати право на оскарження суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

З огляду на вищенаведене, суд зауважує, що в даному випадку поведінка відповідача під час розгляду справи в господарському суді підпадає під ознаки суперечливої, адже не узгоджується з попередньою позицією, що полягала у добровільному прийнятті на себе зобов`язань за Договором №0518-03041-ПД від 01.01.2024 та підписанні усіх актів приймання-передачі за спірний період без будь-яких зауважень, в тому числі щодо вартості та фактичного обсягу наданої Послуги.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У відповідності до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази, надані НЕК «Укренерго» на підтвердження факту належного надання позивачем відповідачу послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за Договором у обсязі та за ціною, погодженою сторонами у актах приймання-передачі, є більш вірогідними порівняно з доказами, наданими відповідачем на їх спростування.

Посилання відповідача на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2025 у справі №905/1743/23 як на підставу для зменшення розміру сум інфляційних втрат та 3% річних також відхиляються судом.

У справі №905/1743/23 Верховний Суд зазначив, що суди частково відмовляючи у задоволенні позову ПрАТ «НЕК «Укренерго» виходили із встановлення обставин стосовно того, зокрема, що позивач здійснює передачу та транспортування електричної енергії (власну господарську діяльність) використовуючи мережі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», і за висновками судової колегії із нарахованої позивачем плати за послуги з передачі електричної енергії мають бути вираховані технологічні витрати електричної енергії (ТВЕ) на її передачу для ПрАТ «НЕК «Укренерго» транзитними ЛЕП-110кВ АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Слід зазначити, що такі висновки не є релевантними для вирішення спору у даній справі, оскільки правовідносини у справі №905/1743/23 є неподібними правовідносинам у цій справі, з огляду на змістовний критерій, який було окреслено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, адже у цій справі предметом договору є надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а не передачі електричної енергії. Доказів зменшення обсягу переданої електричної енергії позивачем на обсяг технологічних втрат у спірний період матеріали справи також не містять.

Таким чином, оскільки доказів сплати заборгованості суду не надано, наявність заборгованості відповідачем не спростовано, обґрунтованого контр розрахунку не надано, то, відповідно, розмір заявленої позивачем заборгованості у розмірі 33 131 284,15 гривень є обґрунтованим, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 354 446,90 гривень та інфляційних втрат у сумі 1 174 814,35 гривень нарахованих за період з 19.10.2024 по 09.04.2025, суд виходить з такого.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає його арифметично та методологічно правильним.

Враховуючи вищенаведені обставини, які відповідач у встановленому порядку не заперечив, як і не подав доказів сплати заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних станом на дату розгляду справи, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Щодо доводів відповідача в частині зменшення 3% річних та інфляційних втрат, суд звертає увагу відповідача на те, що враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Суд вважає, що порушення відповідачем умов договору щодо оплати вартості за отримані послуги є підставою для нарахування визначених ст.625 ЦК України платежів, а наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Аналогічних правових позицій дійшов Верховний Суд у постановах від 20.06.2018 у справі №913/869/14, від 05.07.2019 у справі №905/600/18, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 14.01.2020 у справі №924/532/19, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 та від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

До того ж, заборгованість відповідача за Договором надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0518-03041-ПД від 01.01.2024 за період жовтень-грудень 2024 року в становить 33 131 284,15 гривень.

Заявлений до стягнення у цій справі розмір 3% річних складає 354 446,90 гривень та 1 174 814,35 гривень інфляційних втрат, а всього 1 529 261,25 гривень, що дорівнює 4,62% від суми основного боргу.

За такого, суд не вбачає правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку сплати позивачу 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання по спірному договору шляхом їх зменшення.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Зокрема, згідно із ч.6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002р. у справі «Крапивницький та інші проти України», заява №60858/00).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

Заявляючи про відстрочення виконання рішення відповідач посилається на наступні обставини:

- АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є підприємством критичної інфраструктури, без стабільної роботи якого фактично неможливим є робота інших підприємств критичної інфраструктури, як то: водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, газопостачання та інших;

- через постійні ворожі обстріли практично всіх районів Донецької області, частина мереж АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» безповоротно втрачена, а інша зазнала значних ушкоджень та потребує постійного відновлення, у зв`язку із чим, всі кошти підприємства, в першу чергу, направляються на відновлення роботи мереж з метою забезпечення безперебійного постачання електричної енергії для життєдіяльності Донецького регіону;

- внаслідок тимчасової окупації та проведенням активних бойових дій з 24.02.2022 та по теперішній час, товариство фактично позбавлене можливості здійснювати управління діяльністю та доступу до більшої частини об`єктів енергетики, задіяних у процесі надання послуг з розподілу електричної енергії, розпоряджатися майном, технологічними транспортними засобами, товарно-матеріальними цінностями та документацією в структурних підрозділах, що розташовані на території: м. Волноваха, м. Маріуполь, м. Лиман, м. Святогірськ, с. Сонячне, п. Ольгинка, с. Рівнопіль, с. Рибинське, с. Степове, с. Новопетрівка, смт. Ялта, смт. Мангуш, смт. Нікольське, с. Зелений Яр, с. Малоянисоль, смт. Новотроїцьке, смт. Зарічне, смт. Дробишево, с. Зелена долина, с. Білогорівка, с. Коровій Яр, с. Яцьківка, смт. Миронівський, смт. Дробишеве, смт. Богородичне та інші;

- внаслідок вищезазначених подій товариством були втрачені власні розподільчі мережі та доступ до мережі споживачів в населених пунктах розташованих на територіях: Маріупольської ОТГ, Великоновоселківської СТГ, Волноваської МТГ, Вугледарської МТГ, Комарської СТГ, Мирненської СТГ, Ольгинської СТГ, Старомлинівської СТГ, Хлібодарівської СТГ, Часовоярської МТГ, Андріївської СТГ, Іллінівської СТГ, Лиманської МТГ, Миколаївської МТГ, Олександрівської СТГ, Святогірської МТГ, Черкаської СТГ, Кальчицької СТГ, Мангушської СТГ, Нікольської СТГ, Сартанської СТГ, частково на територіях Покровського, Краматорського, Бахмутського та Слов`янського районів;

- використання позивачем у своїй господарській діяльності електричних мереж відповідача, покладаючи всі втрати, які виникають під час передачі електричної енергії такими мережами на відповідача;

- постановою ВПВРВ від 29.06.2022 за виконавчим провадженням №51833760 арештовано всі рахунки підприємства, а отже, як зазначає відповідач, на сьогоднішній день фактично заблоковано усю господарську діяльність підприємства, що унеможливлює здійснення будь-яких виплат, в т.ч. погашення заборгованості перед кредиторами;

- станом на 01.01.2025 дебіторська заборгованість на користь АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» становила 1 793 617 423,40 гривень, а станом на 01.04.2025 вже 1 957 386 830,35 гривень. Несвоєчасні розрахунки клієнтів відповідача за отримані послуги з розподілу електричної енергії, зокрема, є причиною порушення АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» умов Договору щодо здійснення своєчасних розрахунків з позивачем.

З урахуванням наведених обставин, відповідач наголошує на тому, що стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованості по справі, на сьогодні може привести до ще більшого погіршення його фінансового стану та до неспроможності виконання вкрай важливих функцій товариства, в тому числі з підтримки енергосистеми в опалювальний період.

Поряд із цим, відповідач просить суд врахувати той факт, що підприємство вживає всіх доступних заходів для реалізації можливості реального виконання судового рішення, зокрема, у посиленому режимі здійснює претензійно-позовну роботу, що направлена на стягнення дебіторської заборгованості з недобросовісних контрагентів.

На підтвердження своєї позиції відповідачем було долучено відповідні докази, зокрема, звіт про фінансові результати, накази про тимчасове зупинення діяльності, постанови виконавчої служби про арешт майна відповідача та перелік пошкодженого майна в результаті бойових дій.

В свою чергу, позивач заперечує проти відстрочення виконання рішення у цій справі та наполягає на тому, що фінансове становище відповідача е результатом його власної господарської діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки. Також, НЕК «Укренерго» акцентує увагу на тому, що впровадження воєнного стану в Україні, не може бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду, так як наслідки, спричинені вторгненням РФ в Україну, мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін, як відповідача, так і позивача.

Дослідивши доводи сторін, суд вважає, що відповідачем було надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності підприємства.

Поряд із цим, вирішуючи питання з приводу можливості відстрочення виконання рішення у цій справі, суд вважає за необхідне захистити інтереси обох сторін, в тому числі і позивача, який безумовно також зазнає негативних наслідків, спричинених військовою агресією.

Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що справедливим та таким, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, буде часткове задоволення заяви АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в частині надання відстрочення виконання рішення у даній справі на 6 місяців, що в свою чергу дозволить відповідачу акумулювати грошові кошти та виконати вкрай важливу функцію з підготовки енергосистеми Донецького регіону до опалювального періоду.

У відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» 34 660 545,40 гривень, з яких: 33 131 284,15 гривень заборгованість, 354 446,90 гривень 3% річних, 1 174 814,35 гривень інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Комерційна, будинок №8; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №25; ) 33 131 284,15 гривень заборгованості, 354 446,90 гривень 3% річних, 1 174 814,35 гривень інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 415 926,54 гривень.

Відстрочити виконання рішення на 6 місяців (до 10.12.2025).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 10.06.2025 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2025.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №25; )

Відповідач: Акціонерногое товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Комерційна, будинок №8; )

Суддя С.М. Фурсова