РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2025Справа № 910/12226/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича

про стягнення 1 734 341,00 грн.,

За участі:

від позивача: Трубач О.С. за ордером від 03.10.2024 року серії АА № 1492270;

від відповідача: Зорін О.В.;

ОСОБА_2 за ордером від 18.03.2025 року серії АА № 1554157;

Угленко О.Ю. за ордером від 01.11.2024 року серії ВА № 1095191.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича (далі - відповідач) попередньої оплати за договором про надання юридичних послуг від 04.07.2023 року № РЕ-01/23 у загальному розмірі 1 734 341,00 грн.

Ухвалою від 09.10.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/12226/24, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 06.11.2024 року.

24.10.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача від 23.10.2024 року, в якому останній просив суд продовжити йому встановлений судом строк на подання відзиву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову в справі № 910/12226/24, на 11 днів, тобто таким чином, щоб граничний термін подання відзиву становив 04.11.2024 року.

05.11.2024 року через систему "Електронний суд" надійшов сформований у цій системі 04.11.2024 року відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній заперечив проти пред`явлених до нього вимог з огляду на те, що договір від 04.07.2023 року № РЕ-01/23 був укладений між сторонами за результатами зустрічі, що відбулася 30.06.2023 року за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 96 у приміщенні офісу Адвокатського об`єднання "Армадум Груп", одним з партнерів якого є відповідач. Означена зустріч була зумовлена необхідністю негайної участі у кримінальному провадженні № 0000223, досудове розслідування в якому здійснювалося Головним слідчим управлінням СБ України і потребою директора ТОВ Фірма "Новофарм-Біосинтез" ОСОБА_1 у захисті, якому 28.06.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України. На дату проведення зустрічі, як і на час укладення спірного договору (04.07.2023 року), усім учасникам зустрічі (у тому числі позивачу) було відомо про наявність лише однієї підозри в рамках Кримінального провадження, яка була оголошена ОСОБА_1 . Саме на підставі вказаної зустрічі та досягнутих домовленостей між позивачем (який є кінцевим бенефіціарним власником ряду юридичних осіб, у тому числі ТОВ Фірма "Новофарм-Біосинтез", де останній володіє часткою у розмірі 30 % та здійснював стратегічне управляння діяльністю компанії) та відповідачем було укладено договір від 04.07.2023 року № РЕ-01/23. У зв`язку з необхідністю проведення комплексу дій в рамках кримінального провадження та необхідністю залучення додаткових трудових ресурсів, відповідачем було залучено до виконання наведеного договору додаткових виконавців, а саме: Адвокатське об`єднання "Армадум Груп", від імені якого участь у кримінальному провадженні брала керуючий партнер ОСОБА_2, та адвоката Патрелюка Дмитра Андрійовича.

Відтак, договір від 04.07.2023 року № РЕ-01/23 був укладений між сторонами саме на вчинення дій із захисту ОСОБА_1, як підозрюваного у кримінальному провадженні, а також для проведення роботи зі свідками сторони захисту, як було узгоджено всіма учасниками під час зустрічі 30.06.2023 року. Разом із тим, факт надання відповідних юридичних послуг підтверджується процесуальними діями адвокатів із захисту підозрюваного ОСОБА_1 на всьому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні, участю адвокатів у слідчих діях, судових засіданнях, а також процесуальними документами, які були складені та подані адвокатами до органу досудового розслідування, суду.

Проте, надалі позивач почав вимагати від адвокатів вчинення ними процесуальних дій, спрямованих безпосередньо на його захист, як одного з підозрюваних у кримінальному провадженні. Вчинення дій із захисту ще одного підозрюваного вимагало від адвокатів збільшення навантаження. Крім того, на зустрічі 30.06.2023 року було домовлено, що адвокатами здійснюється захист лише одного підозрюваного - ОСОБА_1 і відповідно вартість послуг за договором була визначена, виходячи з цього, тобто з кількості підозрюваних, чий захист необхідно забезпечити. Адвокатами було запропоновано позивачу збільшити вартість послуг, на що позивач не погодився та вимагав здійснення його захисту в межах вартості, яка була визначена за послуги із захисту ОСОБА_1 Відповідач також наголосив на тому, що первісні домовленості між сторонами, вартість яких була відображена у пункті 5.1 договору від 04.07.2023 року № РЕ-01/23, не передбачали здійснення заходів із його захисту, а всі домовленості стосувалися захисту підозрюваного ОСОБА_1 та проведення роботи зі свідками захисту.

Разом із тим, відповідач зазначив, що грошові кошти у розмірі 607 140,00 грн. не є переплатою за договором від 04.07.2023 року № РЕ-01/23, а є оплатою за надані виконавцем послуги, що, зокрема, підтверджується актами від 22.10.2024 року № 2/10, № 3/10 та № 4/10, підписаними між підозрюваним ОСОБА_1., як безпосереднім отримувачем послуг, та відповідачем, як їх виконавцем за договором.

Здійснений позивачем за платіжною інструкцією від 21.09.2023 року № 1844 платіж у розмірі 395 561,00 грн. стосувався окремих юридичних послуг виконавця, які він повинен був надати на звернення позивача ОСОБА_3 у зв`язку з обранням стосовно неї запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Проте послуги, про які було домовлено з позивачем, відповідач не зміг надати, у зв`язку з чим на вимогу позивача про повернення цих коштів відповідач перерахував на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 їх частину в розмірі 250 000,00 грн. Решта коштів, а саме 145 561,00 грн., повернута не була, а відповідач визнає вимогу позивача про повернення 145 561,00 грн. та не заперечує проти її задоволення.

Слід зазначити, що у відзиві на позовну заяву відповідач у порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України поставив позивачеві ряд запитань про обставини, що, на думку Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича, мають значення для справи.

Крім того, 05.11.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло сформоване у цій системі 04.11.2024 року клопотання відповідача, в якому останній просив суд залучити Адвокатське об`єднання "Армадум Груп" та Фізичну особу-підприємця Патрелюка Дмитра Андрійовича до участі в справі № 910/12226/24 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки вказані особи на підставі укладених з відповідачем договорів були залучені до процесу надання відповідачем юридичних послуг позивачу за договором від 04.07.2023 року № РЕ-01/23, зокрема, діяли як захисники підозрюваного ОСОБА_1 та як представники свідків сторони захисту у кримінальному провадженні від 08.03.2023 року № 0000223.

У підготовчому засіданні 06.11.2024 року суд продовжив відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та долучив означений відзив до матеріалів справи. Крім того, суд встановив позивачу процесуальний строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву до 20.11.2024 року, встановив відповідачу процесуальний строк на подання заперечень до 02.12.2024 року, а також відклав підготовче засідання на 04.12.2024 року.

20.11.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 20.11.2024 року на відзив на позовну заяву, в якій останній вказав, що при укладенні договору від 04.07.2023 року № РЕ-01/23 позивач не діяв в інтересах іншої особи, у тому числі громадянина ОСОБА_1, і така особа не клопотала і не уповноважувала позивача на укладення в його інтересах договору із захисником, відповідно до положень статті 51 Кримінального процесуального кодексу України позивач не діяв. Також позивач не укладав з відповідачем договору на користь третьої особи, як це передбачено статтею 636 Цивільного кодексу України. Крім того, у цій заяві по суті справи позивач надав відповіді на поставлені Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем запитання у простій письмовій формі та вказав, що у випадку заперечення відповідачем щодо форми надання таких відповідей позивач (який перебуває поза межами України) вчинятиме дії для посвідчення відповідних документів закордонним нотаріусом та їх апостилізації, що потребуватиме додаткового часу.

Також, 20.11.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача від 20.11.2024 року проти клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб.

03.12.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли сформовані у цій системі 02.12.2024 року заперечення відповідача, в яких останній навів додаткові аргументи на спростування обґрунтованості вимог позивача, а також просив суд зобов`язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 викласти відповіді на поставлені йому в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України запитання у формі заяви свідка.

До початку призначеного підготовчого засідання 04.12.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" від 03.12.2024 року № LD-430/12-24 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 04.12.2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/12226/24 на 30 днів, а також відклав підготовче засідання на 17.12.2024 року.

17.12.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача від 16.12.2024 року проти задоволення заяви Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" від 03.12.2024 року № LD-430/12-24 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 17.12.2024 року суд відмовив у задоволенні клопотань відповідача та Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" залучення Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" і Фізичної особи-підприємця Патрелюка Дмитра Андрійовича до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, зважаючи на недоведеність того, що рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки. Крім того, суд зобов`язав позивача у строк до 12.01.2025 року надати відповіді на поставлені йому відповідачем запитання у формі заяви свідка, а також відклав підготовче засідання на 22.01.2025 року.

17.01.2025 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 17.01.2025 року, в якому останній вказав про наявність правових підстав для закриття підготовчого провадження у даній справі та призначення її до судового розгляду по суті.

17.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача від 17.01.2025 року, в якому останній просив суд поновити строк на подання та долучити до матеріалів справи заяву свідка - партнера Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" ОСОБА_2.

Крім того, 17.01.2025 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли клопотання позивача від 17.01.2025 року про поновлення строку на подання та про долучення до матеріалів справи відповідей на поставлені відповідачем у порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України запитання у формі заяви свідка.

21.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача проти задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подання та долучення до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_2 .

До початку призначеного підготовчого засідання 22.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача від 21.01.2025 року, в якому останній, враховуючи суперечності, які існують між обставинами, викладеними свідком у заяві, та доказами, що містяться у матеріалах справи (електронне листування), просив викликати ОСОБА_4 до суду для допиту як свідка у справі № 910/12226/24.

Крім того, до початку цього підготовчого засідання через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача від 22.01.2025 року, в якому останній, враховуючи істотні суперечності між обставинами, зазначеними свідком ОСОБА_2 у своїй заяві, та свідченнями позивача, які містяться як у його заяві, так і в наданих ним документах, просив суд викликати керуючого партнера Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" ОСОБА_2 до суду для допиту в якості свідка у справі № 910/12226/24.

У підготовчому засіданні 22.01.2025 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.01.2025 року.

28.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача проти задоволення клопотань Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича про виклик ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до суду для допиту як свідків у справі № 910/12226/24.

У підготовчому засіданні 29.01.2025 року суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи подані сторонами документи, у тому числі заяви свідків, та відмовив у задоволенні клопотань Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича про виклик ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до суду для допиту як свідків у справі № 910/12226/24 з огляду на недоведеність заявником того, що обставини, викладені свідками у їх заявах, суперечать іншим доказам, у той час як останні не викликають у суду сумніву щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Ухвалою від 29.01.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/12226/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 18.02.2025 року.

У судовому засіданні 18.02.2025 року оголошувалася перерва до 05.03.2025 року.

03.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 03.03.2025 року, в якому останній просив суд повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 910/12226/24, а також витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "НовофармБіосинтез" копії договорів про надання юридичних послуг (правової допомоги) з копіями додатків та додаткових угод до них, які були укладені з ФОП Зоріним Олексієм В`ячеславовичем, Адвокатським об`єднанням "Армадум Груп", адвокатом та/або ФОП Патрелюком Дмитром Андрійовичем; витребувати у ФОП Зоріна Олексія В`ячеславовича копії договорів про надання юридичних послуг (правової допомоги) з копіями додатків та додаткових угод до них, які були укладені з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "НовофармБіосинтез"; витребувати в Адвокатського об`єднання "Армадум Груп" копії договорів про надання юридичних послуг (правової допомоги) з копіями додатків та додаткових угод до них, які були укладені з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "НовофармБіосинтез"; витребувати у адвоката Патрелюка Дмитра Андрійовича копії договорів про надання юридичних послуг (правової допомоги) з копіями додатків та додаткових угод до них, які були укладені ним як адвокатом та/або як ФОП з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "НовофармБіосинтез".

У судовому засіданні 05.03.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про повернення до стадії підготовчого провадження у справі № 910/12226/24, залишив без задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 03.03.2025 року про витребування доказів, а також оголосив у судовому засіданні перерву до 18.03.2025 року.

У судовому засіданні 18.03.2025 року оголошувалася перерва до 09.04.2025 року.

07.04.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла письмова промова Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича від 07.04.2025 року в судових дебатах.

Ухвалою від 09.04.2025 року господарський суд міста Києва відклав підготовче засідання на 23.04.2025 року.

22.04.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла письмова промова Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 22.04.2025 року в судових дебатах.

Разом із тим, судове засідання у вказаній справі, призначене на 23.04.2025 року, не відбулося, у зв`язку із оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.

Ухвалою від 23.04.2025 року господарський суд міста Києва призначив судове засідання у справі № 910/12226/24 на 13.05.2025 року.

У судових засіданнях 13.05.2025 року та 28.05.2025 року оголошувалися перерви до 28.05.2025 року та до 04.06.2025 року відповідно.

У судовому засіданні 04.06.2025 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та його представники у наведеному судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 04.11.2024 року та запереченнях від 02.12.2024 року.

У судовому засіданні 04.06.2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.07.2023 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (клієнт) та Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем (виконавець) був укладений договір про надання юридичних послуг № РЕ-01/23 (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався надавати за завданням клієнта наступні юридичні послуги:

- представництво клієнта у всіх правоохоронних органах, в державних установах та у судах всіх інстанцій (пункт 2.1.1);

- збір інформації про фактичні обставини справи, аналіз етапу досудового розслідування та вироблення стратегії захисту клієнта (пункт 2.1.4);

- надання інших видів юридичних послуг, погоджених сторонами (пункт 2.1.5).

Означений правочин підписаний електронними підписами сторін.

У пункті 2.2 Договору сторони погодили, що деталізований перелік послуг визначається окремою додатковою угодою до Договору.

Згідно з Розділом 3 Договору уся інформація, якою виконавець обмінюється з клієнтом, а також вся інформація, про яку стане відомо виконавцю під час виконання цього Договору, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Для цілей цього Договору конфіденційність означає нерозголошення виконавцем будь-яких відомостей, наданих клієнтом у зв`язку з виконанням даного Договору, або будь-якої іншої інформації, що стала відомою виконавцю в ході виконання Договору.

У пункті 5.1 Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг виконавця, вказаних у пункті 2.1 даного Договору, складає 1 081 640,00 грн. та підлягає оплаті протягом 3 (трьох) календарних днів з дня виставлення рахунку.

Приймання-передача наданих послуг оформлюється відповідним актом приймання-передачі наданих послуг, який оформлюється виконавцем та направляється на адресу клієнта, вказану в реквізитах Договору (пункт 5.2 цієї угоди).

За умовами пункту 5.3 Договору, окрім оплати вартості послуг відповідно до даного Договору, за погодженням обох сторін клієнт компенсує витрати, фактично понесені виконавцем для виконання даного Договору. Ці витрати включають підтверджені витрати на переклад, нотаріальні послуги, державні мита, відрядні (вартість проїзду, проживання, харчування і т.д.), а також інші витрати, понесені виконавцем у зв`язку з виконанням даного Договору.

Пунктом 6.1 Договору на виконавця покладено обов`язок, зокрема, розробляти, підписувати і подавати необхідні заяви, листи, інші документи, а також вживати інших заходів, які виконавець визнає необхідним або доцільним для виконання даного Договору, а також консультувати клієнта з правових, процедурних і тактичних питань по ходу їх виникнення.

У свою чергу, за змістом пункту 6.2 Договору клієнт зобов`язаний, зокрема, уважно розглянути рекомендації виконавця перед ухваленням важливих рішень, а також своєчасно і в повному обсязі оплачувати рахунки виконавця.

Відповідно до пункту 10.1 Договору останній містить повне розуміння сторін відносно питань, порушених в Договорі, і може бути змінений, доповнений або припинений виключно за письмовою згодою сторін.

Згідно з пунктом 10.2 цієї угоди Договір набуває чинності з моменту його належного підписання сторонами і дійсний до свого припинення або повного виконання виконавцем інструкцій клієнта.

Пунктом 10.3 Договору передбачено право кожної із сторін припинити дію даного Договору після належного повідомлення іншої сторони за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до дати розірвання.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач відповідно до платіжної інструкції від 04.07.2023 року № 1811 сплатив на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 081 640,00 грн. (що становить загальну вартість послуг за Договором) з призначенням платежу: "Попередня оплата за договором № РЕ-01/23 від 04.07.2023, юридичні послуги Без ПДВ".

Обґрунтовуючи пред`явлений у даній справі позов, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 посилався на те, що у подальшому, за переконаннями відповідача щодо необхідності здійснення додаткових витрат та збільшення вартості послуг, позивач на підставі платіжних інструкцій від 31.07.2023 року № 1816 на суму 254 852,00 грн., від 07.09.2023 року № 1835 на суму 263 055,00 грн., від 07.09.2023 року № 1836 на суму 1 235,00 грн., від 12.09.2023 року № 1837 на суму 4 940,00 грн., від 14.09.2023 року № 1838 на суму 83 058,00 грн. та від 21.09.2023 року № 1844 на суму 395 561,00 грн. додатково перерахував Фізичній особі-підприємцю Зоріну Олексію В`ячеславовичу грошові кошти у загальному розмірі 1 002 701,00 грн. (з аналогічними призначеннями платежу: "Попередня оплата за договором № РЕ-01/23 від 04.07.2023, юридичні послуги Без ПДВ").

Відтак, загальна сума сплачених позивачем на користь Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича грошових коштів склала 2 084 341,00 грн. (1 081 640,00 грн. + 1 002 701,00 грн.).

Листом від 19.10.2023 року № 19102023/1 позивач звернувся до відповідача з проханням про надання мотивованої письмової відповіді/звіту про виконані за Договором роботи та повернення попередньої оплати, що перевищує вартість послуг за цією угодою.

Листом від 04.12.2023 року № 04122023/1 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про надання у строк до 11.12.2023 року звіту про виконані за Договором роботи щодо надання ФОП ОСОБА_4 юридичних послуг та повернення надлишку переплати за Договором (що перевищує його суму) в розмірі 852 701,00 грн. (з урахуванням факту повернення відповідачем позивачу 21.11.2023 року коштів у сумі 150 000,00 грн.).

Зважаючи на ненадання Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем жодних звітів про виконані за Договором роботи та надані клієнту юридичні послуги (у тому числі звітів щодо фактично понесених виконавцем витрат), а також враховуючи повернення відповідачем на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 лише частини сплаченої позивачем передоплати на загальну суму 250 000,00 грн. (платіжні інструкції від 21.11.2023 року № 131189389 на суму 150 000,00 грн., від 15.12.2023 року № 133385497 на суму 50 000,00 грн., від 26.01.2024 року № 73 на суму 50 000,00 грн.), листом від 05.09.2024 року позивач звернувся до виконавця з повідомленням про розірвання Договору в порядку його пункту 10.3 та вказав, що означений правочин вважатиметься розірваним через 15 календарних днів від дня надсилання цього повідомлення. Крім того, у наведеному листі позивач вимагав протягом семи календарних днів від дня пред`явлення цієї вимоги повернути йому суму здійсненої попередньої оплати за Договором у розмірі 1 834 341,00 грн.

Зазначений лист від 05.09.2024 року був направлений позивачем на адресу Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича 05.09.2024 року та отриманий останнім 06.09.2024 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідного опису вкладення у цінний лист, поштової накладної № 710 та витягу із сервісу відслідковування поштових відправлень Укрпошти.

Враховуючи те, що наведена вимога позивача була залишена відповідачем без задоволення, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича попередньої оплати в розмірі 1 734 341,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у його сторін (протягом строку його дії) взаємних цивільних прав та обов`язків.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами у цій справі, суд зазначає, що укладений між ними правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, за яким, відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовий аналіз наведених положень Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що договір про надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Предметом договору про надання послуг є процес надання послуг, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.

Суд зауважує, що специфічною ознакою послуг є те, що результат передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Також особливістю послуги є те, що вона споживається у процесі її надання, тому її визначають як діяльність, спрямовану на задоволення будь-яких потреб. Відтак, перевірка обставин щодо реального руху активів, надання виконавцем послуг та встановлення факту реальності здійснених господарських операцій за договорами про надання послуг відрізняються, зокрема від договорів про постачання товарів, виконання робіт.

Як було зазначено вище, за умовами пункту 5.1 Договору загальна вартість послуг виконавця, вказаних у пункті 2.1 даного Договору, складає 1 081 640,00 грн. та підлягає оплаті протягом 3 (трьох) календарних днів з дня виставлення рахунку.

Договір набуває чинності з моменту його належного підписання сторонами і дійсний до свого припинення або повного виконання виконавцем інструкцій клієнта (пункт 10.2 цієї угоди).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач відповідно до платіжної інструкції від 04.07.2023 року № 1811 сплатив на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 081 640,00 грн. (що становить загальну вартість послуг за Договором) з призначенням платежу: "Попередня оплата за договором № РЕ-01/23 від 04.07.2023, юридичні послуги Без ПДВ".

Згідно з пунктами 5.2, 5.3 Договору приймання-передача наданих послуг оформлюється відповідним актом приймання-передачі наданих послуг, який оформлюється виконавцем та направляється на адресу клієнта, вказану в реквізитах Договору.

Окрім оплати вартості послуг відповідно до даного Договору, за погодженням обох сторін клієнт компенсує витрати, фактично понесені виконавцем для виконання даного Договору. Ці витрати включають підтверджені витрати на переклад, нотаріальні послуги, державні мита, відрядні (вартість проїзду, проживання, харчування і т.д.), а також інші витрати, понесені виконавцем у зв`язку з виконанням даного Договору.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що сторони прямо та конкретного не передбачили у Договорі обсягу та детального переліку послуг, які мали бути надані відповідачем його клієнту - позивачу. Докази, які свідчать про внесення сторонами змін до цього правочину, зокрема, щодо узгодження переліку та обсягу юридичних послуг, у матеріалах справи відсутні.

За наявними у матеріалах справи документами та поясненнями сторін, жодних окремих додаткових угод з визначенням деталізованого переліку послуг за Договором у порядку пункту 2.2 цієї угоди між ними укладено не було.

Матеріали справи не містять й належних доказів на підтвердження надання відповідачем Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 юридичних послуг з представництва клієнта (позивача) у всіх правоохоронних органах, в державних установах та у судах всіх інстанцій, збору інформації про фактичні обставини справи, аналізу етапу досудового розслідування та вироблення стратегії захисту клієнта. Також, у матеріалах справи відсутні належні докази, які свідчать про погодження сторонами Договору надання інших видів юридичних послуг чи досягнення між сторонами згоди (у порядку пункту 5.3 Договору) щодо компенсації клієнтом витрат, фактично понесених виконавцем для виконання Договору.

Відповідачем не було надано суду й належних доказів на підтвердження фактичного понесення ним витрат (та їх розміру) на переклад, нотаріальні послуги, державні мита, відрядні (вартість проїзду, проживання, харчування і т.д.), а також інших витрат, понесених виконавцем у зв`язку з виконанням Договору.

Слід також зазначити, що позивач на підставі платіжних інструкцій від 31.07.2023 року № 1816 на суму 254 852,00 грн., від 07.09.2023 року № 1835 на суму 263 055,00 грн., від 07.09.2023 року № 1836 на суму 1 235,00 грн., від 12.09.2023 року № 1837 на суму 4 940,00 грн., від 14.09.2023 року № 1838 на суму 83 058,00 грн. та від 21.09.2023 року № 1844 на суму 395 561,00 грн. додатково перерахував Фізичній особі-підприємцю Зоріну Олексію В`ячеславовичу грошові кошти у загальному розмірі 1 002 701,00 грн. (з призначеннями платежу: "Попередня оплата за договором № РЕ-01/23 від 04.07.2023, юридичні послуги Без ПДВ").

Як було вказано вище, листом від 19.10.2023 року № 19102023/1 позивач звернувся до відповідача з проханням про надання мотивованої письмової відповіді/звіту про виконані за Договором роботи та повернення попередньої оплати, що перевищує вартість послуг за цією угодою.

Листом від 04.12.2023 року № 04122023/1 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про надання у строк до 11.12.2023 року звіту про виконані за Договором роботи щодо надання ФОП ОСОБА_4 юридичних послуг та повернення надлишку переплати за Договором (що перевищує його суму) в розмірі 852 701,00 грн. (з урахуванням факту повернення відповідачем позивачу 21.11.2023 року коштів у сумі 150 000,00 грн.).

Зважаючи на ненадання Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем жодних звітів про виконані за Договором роботи та надані клієнту юридичні послуги (у тому числі звітів щодо фактично понесених виконавцем витрат), а також враховуючи повернення відповідачем на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 лише частини сплаченої позивачем передоплати на загальну суму 250 000,00 грн. (платіжні інструкції від 21.11.2023 року № 131189389 на суму 150 000,00 грн., від 15.12.2023 року № 133385497 на суму 50 000,00 грн., від 26.01.2024 року № 73 на суму 50 000,00 грн.), листом від 05.09.2024 року позивач звернувся до виконавця з повідомленням про розірвання Договору в порядку його пункту 10.3 та вказав, що означений правочин вважатиметься розірваним через 15 календарних днів від дня надсилання цього повідомлення. Крім того, у наведеному листі позивач вимагав протягом семи календарних днів від дня пред`явлення цієї вимоги повернути йому суму здійсненої попередньої оплати за Договором у розмірі 1 834 341,00 грн.

Це повідомлення, надіслане позивачем 05.09.2024 року на адресу відповідача, було отримане останнім 06.09.2024 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідного опису вкладення у цінний лист, поштової накладної від 05.09.2024 року № 710, фіскального чека від 05.09.2024 року та витягу із сервісу відстеження поштових відправлень Укрпошти за трек-номером 710.

Разом із тим, відповідач у добровільному порядку повернув Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 лише частину сплаченої позивачем передоплати на загальну суму 250 000,00 грн. (платіжні інструкції від 21.11.2023 року № 131189389 на суму 150 000,00 грн., від 15.12.2023 року № 133385497 на суму 50 000,00 грн., від 26.01.2024 року № 73 на суму 50 000,00 грн.), заборгувавши таким чином позивачу, зокрема, 1 734 341,00 грн.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Приписами статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов:

1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 Цивільного кодексу України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Суд зазначає, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що Договір був укладений між сторонами за результатами зустрічі, що відбулася 30.06.2023 року за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 96 у приміщенні офісу Адвокатського об`єднання "Армадум Груп", одним з партнерів якого є відповідач. Означена зустріч була зумовлена необхідністю негайної участі у кримінальному провадженні № 0000223, досудове розслідування в якому здійснювалося Головним слідчим управлінням СБ України і потребою директора ТОВ Фірма "Новофарм-Біосинтез" ОСОБА_1 у захисті, якому 28.06.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України. На дату проведення зустрічі, як і на час укладення спірного договору (04.07.2023 року), усім учасникам зустрічі (у тому числі позивачу) було відомо про наявність лише однієї підозри в рамках Кримінального провадження, яка була оголошена ОСОБА_1 . Саме на підставі вказаної зустрічі та досягнутих домовленостей між позивачем (який є кінцевим бенефіціарним власником ряду юридичних осіб, у тому числі ТОВ Фірма "Новофарм-Біосинтез", де останній володіє часткою у розмірі 30 % та здійснював стратегічне управління діяльністю компанії) та відповідачем було укладено Договір. У зв`язку з необхідністю проведення комплексу дій в рамках кримінального провадження та необхідністю залучення додаткових трудових ресурсів, відповідачем було залучено до виконання наведеного договору додаткових виконавців, а саме: Адвокатське об`єднання "Армадум Груп", від імені якого участь у кримінальному провадженні брала керуючий партнер ОСОБА_2, та адвоката Патрелюка Дмитра Андрійовича.

Відтак, Договір, за твердженнями відповідача, був укладений між сторонами саме на вчинення дій із захисту ОСОБА_1, як підозрюваного у кримінальному провадженні, а також для проведення роботи зі свідками сторони захисту, як було узгоджено всіма учасниками під час зустрічі 30.06.2023 року. Разом із тим, факт надання відповідних юридичних послуг підтверджується процесуальними діями адвокатів із захисту підозрюваного ОСОБА_1 на всьому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні, участю адвокатів у слідчих діях, судових засіданнях, а також процесуальними документами, які були складені та подані адвокатами до органу досудового розслідування, суду.

Проте, наведені посилання оцінюються судом критично з огляду на таке.

Відповідно до статті 51 Кримінального процесуального кодексу України договір із захисником має право укласти особа, передбачена в частині першій статті 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою.

Частиною 1 статті 45 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, представництво інтересів юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження щодо застосування заходів кримінально-правового характеру у спеціальному порядку, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

За умовами частини 4 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правничу допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правничої допомоги.

Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що при укладенні Договору позивач діяв в інтересах іншої особи, у тому числі громадянина ОСОБА_1, і така особа клопотала і у встановленому законом порядку уповноважила позивача на укладення в його інтересах Договору із захисником тощо. Отже, позивач при укладенні Договору не діяв відповідно до положень статті 51 Кримінального процесуального кодексу України чи частини 4 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За умовами частини 1 статті 636 Цивільного кодексу України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Однак відповідачем належними і допустимими доказами не підтверджено укладення Договору в інтересах третьої особи, а саме ОСОБА_1 , відомості про якого у тексті Договору взагалі відсутні.

Разом із тим, умовами Договору прямо передбачено, що Фізична особа-підприємець Зорін Олексій В`ячеславович зобов`язався за завданням клієнта (тобто позивача) надавати саме позивачу юридичні послуги, які полягали у представництві Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у всіх правоохоронних органах, в державних установах та у судах всіх інстанцій, зборі інформації про фактичні обставини справи, аналізі етапу досудового розслідування та вироблення стратегії захисту позивача тощо.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість тверджень відповідача про те, що Договір був укладений між сторонами фактично не в інтересах позивача (який безпосередньо виступав контрагентом за цією угодою), а саме на вчинення дій із захисту ОСОБА_1 як підозрюваного у кримінальному провадженні, а також для проведення роботи зі свідками сторони захисту.

Суд зазначає, що Договір не містить відомостей про конкретне кримінальне провадження, в рамках якого надаються юридичні послуги, та укладений між сторонами як фізичними особами-підприємцями (у тому числі позивачем, як підприємцем, а не керівником чи бенефіціарним власником певних юридичних осіб) без будь-яких посилань на необхідність захисту інших осіб в рамках кримінальних проваджень (зокрема, ОСОБА_1) та взагалі за відсутності відомостей про наявність у відповідача статусу адвоката.

Твердження відповідача про те, що предмет Договору був окреслений сторонами лише в загальному, без конкретизації переліку та виду юридичних послуг, що було обумовлено детальним обговоренням та узгодженням на зустрічі 30.06.2023 року всіх питань щодо послуг, які будуть надані, а також поспіхом, зумовленим повідомленням ОСОБА_1 про підозру та необхідністю негайного вжиття відповідних заходів із захисту цієї особи в рамках кримінального провадження, не спростовує обґрунтованості вимог позивача.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Докази, які свідчать про невідповідність умов Договору справжній волі його сторін, у матеріалах справи відсутні.

Обставини щодо поспіху в укладенні вищенаведеного правочину, зумовленого повідомленням ОСОБА_1 про підозру (28.06.2023 року), не можуть свідчити про невідповідність умов Договору (який був підписаний 04.07.2023 року, тобто через 6 днів після оголошення наведеної підозри та через 4 дні після проведеної 30.06.2023 року зустрічі) дійсній волі та домовленостям сторін і не підтверджують наявності підстав для іншого (протилежного за змістом), ніж прямо вказано у Договорі, тлумачення його умов, про що Зоріну Олексію В`ячеславовичу, як партнеру Адвокатського об`єднання "Армадум Груп", мало бути достеменно відомо.

Посилання відповідача на те, що факт надання відповідних юридичних послуг за Договором підтверджується процесуальними діями адвокатів із захисту підозрюваного ОСОБА_1 на всьому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні, участю адвокатів у слідчих діях, судових засіданнях, а також процесуальними документами, які були складені та подані адвокатами до органу досудового розслідування, суду, також оцінюються судом критично з огляду на вищенаведені обставини.

Суд звертає увагу відповідача на положення пункту 5.2 Договору, за змістом яких приймання-передача наданих за Договором послуг оформлюється відповідним актом приймання-передачі наданих послуг, який оформлюється виконавцем та направляється на адресу клієнта (а не будь-якої іншої третьої особи), вказану в реквізитах Договору.

Надані Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем копії актів приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 22.10.2024 року № 1/10 на суму 1 081 460,00 грн., від 22.10.2024 року № 2/10 на суму 254 852,00 грн., від 22.10.2024 року № 3/10 на суму 269 230,00 грн. та від 22.10.2024 року № 4/10 на суму 83 058,00 грн. не беруться судом до уваги в якості належних доказів виконання відповідачем та прийняття позивачем робіт (надання послуг) за Договором і погодження їх переліку та вартості, оскільки такі акти підписані не позивачем, а ОСОБА_1., який не є стороною Договору та не був уповноважений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на вчинення таких дій від його імені.

Крім того, наведені акти були складені в один і той же день - 22.10.2024 року, тобто вже після отримання відповідачем листа позивача від 05.09.2024 року з повідомленням про розірвання Договору в порядку його пункту 10.3 та після спливу 15 календарних днів від дня надсилання цього повідомлення на адресу Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича (фактично після того, як Договір було розірвано).

Докази, які свідчать про оскарження відповідачем дій позивача з одностороннього розірвання Договору в порядку пункту 10.3 цієї угоди, у матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач 11.10.2023 року через сервіс електронного документообігу "Вчасно" надсилав позивачу для підписання ряд актів приймання-передачі виконаних робіт (послуг): від 31.07.2023 року № 11/07 на суму 254 852,00 грн. (надання юридичних послуг та комплексу заходів щодо надання правової допомоги свідкам та підозрюваному на етапі досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000223 від 08.03.2023; представництво інтересів клієнта у всіх правоохоронних органах, в усіх державних установах та у судах всіх інстанцій, надання інших видів юридичних послуг, погоджених сторонами тощо); від 12.09.2023 року № 12/09 на суму 269 230,00 грн. (надання юридичних послуг та комплексу заходів щодо надання правової допомоги свідкам та підозрюваному на етапі досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000223 від 08.03.2023; представництво інтересів клієнта у всіх правоохоронних органах, в усіх державних установах та у судах всіх інстанцій, надання інших видів юридичних послуг, погоджених сторонами тощо); від 13.09.2023 року № 13/09 на суму 83 058,00 грн. (надання юридичних послуг та комплексу заходів щодо надання правової допомоги свідкам та підозрюваному на етапі досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000223 від 08.03.2023; представництво інтересів клієнта у всіх правоохоронних органах, в усіх державних установах та у судах всіх інстанцій); від 11.10.2023 року № 10/07 на суму 1 081 640,00 грн. (надання юридичних послуг та комплексу заходів щодо надання правової допомоги свідкам та підозрюваному на етапі досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000223 від 08.03.2023; представництво інтересів клієнта у всіх правоохоронних органах, в усіх державних установах та у судах всіх інстанцій, надання інших видів юридичних послуг, погоджених сторонами тощо; деталізація виконаних робіт вказується в Звіті до Акту про виконані роботи (послуги)), а також Звіт до Акту про виконані роботи (послуги) № 10/07 по Договору.

Однак, такі документи підписані Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 не були, а відповідні акти та звіт - відхилені позивачем з коментарем "Не погоджений перелік послуг та вартість".

Враховуючи вищенаведені обставини, відповідачем не було доведено суду, зокрема, конкретного обсягу наданих позивачеві за Договором послуг, їх вартості чи погодженого сторонами механізму її обрахунку, тоді як факт отримання відповідних послуг, їх обсяг та вартість Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 визнаний не був та заперечувався.

Посилання відповідача на те, що зміст електронного листування між сторонами свідчить про надання відповідачем юридичних послуг за Договором та регулярне звітування про них перед позивачем, а також демонструє обізнаність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо характеру та виду юридичних послуг, тоді як останній не висловлював незадоволення щодо виконуваної адвокатами роботи, не вимагав повернення сплачених ним коштів та не ініціював розірвання Договору, також не свідчать про наявність підстав для утримання Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем спірної суми грошових коштів після розірвання Договору, оскільки обізнаність позивача щодо характеру та виду юридичних послуг та звітування відповідачем щодо наданих послуг в електронному листуванні не підтверджує, зокрема, надання таких послуг саме в рамках Договору, погодження сторонами переліку таких послуг і їх вартості. У той же час, умовами Договору не передбачено порядку прийняття виконаних відповідачем робіт шляхом надсилання клієнту листів чи обміну сторонами електронними повідомленнями.

Суд звертає увагу на те, що факт надання позивачу послуг за Договором не може підтверджуватися посиланнями відповідача на відсутність у клієнта заперечень щодо наданих послуг, оскільки такі заперечення фактично зводяться до перекладення обов`язку з доказування на позивача (концепція негативного доказу), нівелюючи застосування принципу змагальності.

Більше того, заперечуючи проти вимог позивача, відповідач вказував, що у процесі співпраці між сторонами Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 почав вимагати від адвокатів вчинення ними процесуальних дій, спрямованих безпосередньо на його захист, як одного з підозрюваних у кримінальному провадженні. Вчинення дій із захисту ще одного підозрюваного вимагало від адвокатів збільшення навантаження. Крім того, на зустрічі 30.06.2023 року було домовлено, що адвокатами здійснюється захист лише одного підозрюваного - ОСОБА_1 і відповідно вартість послуг за Договором була визначена, виходячи з цього, тобто з кількості підозрюваних, чий захист необхідно забезпечити. Адвокатами було запропоновано позивачу збільшити вартість послуг, на що позивач не погодився та вимагав здійснення його захисту в межах вартості, яка була визначена за послуги із захисту ОСОБА_1 Відповідач також наголосив на тому, що первісні домовленості між сторонами, вартість яких була відображена у пункті 5.1 договору від 04.07.2023 року № РЕ-01/23, не передбачали здійснення заходів із його захисту, а всі домовленості стосувалися захисту підозрюваного ОСОБА_1 та проведення роботи зі свідками захисту.

Вищенаведені посилання відповідача у заявах по суті справи, а також його представників у судових засіданнях свідчать про фактичну відмову Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича від виконання прямо покладених на нього умовами Договору обов`язків з представництва позивача у всіх правоохоронних органах, в державних установах та у судах всіх інстанцій, збору інформації про фактичні обставини справи, аналізу етапу досудового розслідування та вироблення стратегії захисту клієнта і надання інших видів юридичних послуг, погоджених сторонами.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи наявна копія виданого Адвокатським об`єднанням "Армадум Груп" адвокату ОСОБА_2 ордеру від 22.10.2024 року серії АА № 1497640 на надання правової допомоги безпосередньо ОСОБА_1 у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги № 01-07 від 27.06.2023 року (а не Договору).

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що залучені відповідачем до виконання Договору адвокати приймали участь у всіх слідчих діях, які були проведені у рамках кримінального провадження № 0000223, зокрема, у допиті свідка ОСОБА_3 (за участі захисників ОСОБА_2 та Патрелюка Д.А. 28.07.2023 року), допиті підозрюваної ОСОБА_3 (за участі захисників ОСОБА_2 та Патрелюка Д.А. 14.09.2023 року).

Відповідач зазначав, що здійснений позивачем за платіжною інструкцією від 21.09.2023 року № 1844 платіж у розмірі 395 561,00 грн. стосувався окремих юридичних послуг виконавця, які він повинен був надати на звернення позивача ОСОБА_3 у зв`язку з обранням стосовно неї запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Проте послуги, про які було домовлено з позивачем, відповідач не зміг надати, у зв`язку з чим на вимогу позивача про повернення цих коштів відповідач перерахував на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 їх частину в розмірі 250 000,00 грн. Решта коштів, а саме 145 561,00 грн., повернута не була, а відповідач визнає вимогу позивача про повернення 145 561,00 грн. та не заперечує проти її задоволення.

Однак, наведені твердження відповідача також спростовуються наявними у матеріалах справи документами, зокрема, укладеним 04.07.2023 року між Фізичною особою-підприємцем Зоріним Олексієм В`ячеславовичем (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (клієнт) договором про надання юридичних послуг № РЕ-02/23, виставленим відповідачем ФОП ОСОБА_3 рахунком від 04.07.2023 року № 09/07 на суму 82 000,00 грн. та платіжною інструкцією від 04.07.2023 року № 157 про сплату ФОП ОСОБА_3 на користь відповідача грошових коштів у розмірі 82 000,00 грн. на підставі окремого укладеного між ними договору № РЕ-02/23.

Належних доказів погодження між сторонами у справі переліку (обсягу) та вартості окремих юридичних послуг виконавця, які він повинен був надати ОСОБА_3, а також доказів фактичного звернення позивача до Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича з відповідною офертою про надання таких послуг коштом позивача, матеріали справи не містять.

Суд також звертає увагу на те, що незважаючи на визнання відповідачем вимог позивача про повернення безпідставно утримуваних ним коштів у розмірі 145 561,00 грн., Фізична особа-підприємець Зорін Олексій В`ячеславович означені кошти позивачу в добровільному порядку не повернув.

Більше того, як було зазначено вище, за умовами пункту 5.1 Договору загальна вартість послуг виконавця, вказаних у пункті 2.1 даного Договору, складає 1 081 640,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач відповідно до платіжної інструкції від 04.07.2023 року № 1811 сплатив на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 081 640,00 грн. (що становить загальну вартість послуг за Договором) з призначенням платежу: "Попередня оплата за договором № РЕ-01/23 від 04.07.2023, юридичні послуги Без ПДВ".

Разом із тим, на підставі платіжних інструкцій від 31.07.2023 року № 1816 на суму 254 852,00 грн., від 07.09.2023 року № 1835 на суму 263 055,00 грн., від 07.09.2023 року № 1836 на суму 1 235,00 грн., від 12.09.2023 року № 1837 на суму 4 940,00 грн., від 14.09.2023 року № 1838 на суму 83 058,00 грн. та від 21.09.2023 року № 1844 на суму 395 561,00 грн. позивач додатково перерахував Фізичній особі-підприємцю Зоріну Олексію В`ячеславовичу грошові кошти у загальному розмірі 1 002 701,00 грн. (з аналогічними призначеннями платежу: "Попередня оплата за договором № РЕ-01/23 від 04.07.2023, юридичні послуги Без ПДВ"). Вказані кошти були перераховані понад погоджену сторонами в Договорі загальну вартість послуг виконавця.

При цьому, суд наголошує, що сама по собі наявність укладеного між сторонами Договору не є достатньою підставою для висновку про віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Так, сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі такого правочину.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року в справі № 903/359/21.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.

Враховуючи розірвання Договору, беручи до уваги те, що загальна сума боргу (попередньої оплати) відповідача, яка складає 1 734 341,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем (повернення означеної попередньої оплати), а також не надав доказів належного виконання ним обумовлених між сторонами робіт (надання юридичних послуг) за Договором на спірну суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича про стягнення вказаної суми грошових коштів.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження сплати (повернення) спірної суми грошових коштів на користь позивача.

За таких обставин, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування сторін не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 1 734 341 (один мільйон сімсот тридцять чотири тисячі триста сорок одну) грн. 00 коп. основного боргу, а також 26 015 (двадцять шість тисяч п`ятнадцять) грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. В силу приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 13.06.2025 року.

Суддя В.С. Ломака