ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"17" червня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2039/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н. А.

розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (62651, Харківська область, Куп`янський район, село Шипувате, вул. Набережна, 40, код ЄДОПОУ 30742938)

до відповідачів: 1. Фермерського господарства "Вікторія 777" (62609, Харківська областьь, Куп`янський район, с. Гнилиця, вул. Центральна, буд. 51, ),

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

4. ОСОБА_3 (АДРЕСА_16),

5. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ),

6. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ),

7. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ),

8. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_6 ),

9. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_7 ),

10. ОСОБА_9 (

АДРЕСА_8 ),

11. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_9 ),

12. ОСОБА_11 ( АДРЕСА_10 ),

13. ОСОБА_12 ( АДРЕСА_7 ),

14. ОСОБА_13 ( АДРЕСА_7 ),

15. ОСОБА_14 ( АДРЕСА_11 ),

16. ОСОБА_15 ( АДРЕСА_12 ),

17. ОСОБА_16 ( АДРЕСА_13 ),

18. ОСОБА_17 ( АДРЕСА_14 ),

19. ОСОБА_18 ( АДРЕСА_15 )

про визнання договорів оренди укладеними та визнання договорів оренди недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" (позивач по справі) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: 1. Фермерського господарства "Вікторія 777", 2. ОСОБА_1 , 3. ОСОБА_2 , 4. ОСОБА_3 , 5. ОСОБА_4 , 6. ОСОБА_5 , 7. ОСОБА_6 , 8. ОСОБА_7 , 9. ОСОБА_8 , 10. ОСОБА_9 , 11. ОСОБА_10 , 12. ОСОБА_11 , 13. ОСОБА_12 , 14. ОСОБА_13 , 15. ОСОБА_14 , 16. ОСОБА_15 , 17. ОСОБА_16 , 18. ОСОБА_17 , 19. ОСОБА_18 , в якій просить суд:

1. визнати укладеним договір оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0248, площею 6,8946 га між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

2. визнати укладеним договір оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0250, площею 6,8945 між ОСОБА_19 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

3. визнати укладеним договір оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0316, площею 6,8939 га між ОСОБА_19 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (;62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

4. визнати укладеними договори оренди землі від 17 березня 2025 року з кадастровим номером :01:000:0120, площею 6,7286 га, 6321481:100:01:000:0118, площею 4,7319 га та з кадастровим номером :01:000:0119, площею 1,5020 га між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

5. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0200, площею 6,8946 га між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с . Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

6. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року з кадастровим номером :01:000:0155, площею 6,8943 га та з кадастровим номером :01:000:0206 площею 7.1569 га між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с . Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

7. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0021, площею 6,8869 га між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (: 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с . Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

8. визнати укладеним договір оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0254, площею 6,5566 га між ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

9. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 17 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0193, площею 6,1689 га між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

10. визнати укладеним договір оренди земельної землі від 17 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером 6321481:100:01:000:0212, площею 8,2203 га, між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 Товариством обмеженою відповідальністю "Зоря" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с . Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

11. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером 6321481:100:01:000:0202, площею 6.6846 га між ОСОБА_10 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район. с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

12. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0203, площею 6,8947 га між ОСОБА_11 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

13. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0192, площею 6,1687 га між ОСОБА_12 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

14. Визнати укладеними договори оренди земельної землі від 17 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0193, площею 6.1689 га між ОСОБА_13 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

15. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0158, площею 6.8945 га між ОСОБА_14 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

16. визнати укладеними договори оренди землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0146, площею 6.8944 ra кадастровим номером :01:000:0130, площею 3, 1160 ra, з кадастровим номером :01:000:0131, площею 3,7779 га між ОСОБА_15 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с . Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

17. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0096, площею 6,2727 га між ОСОБА_16 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

18. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0251, площею 6,8949 га. з кадастровим номером :01:000:0252, площею 6,8945 га між ОСОБА_17 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

19. визнати укладеними договори оренди земельної землі від 10 березня 2025 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0095, площею 6,4163 га між ОСОБА_18 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (; 62651, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате, вул. Набережна, буд. 40) на той самий строк та на тих самих умовах;

20. визнати недійсними договори оренди землі, укладені між Фермерським господарством "ВІКТОРІЯ 777" (Код ; 62651, Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця, вул. Центральна, 51, тел. НОМЕР_1) та ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 з кадастровими номерами :01:000:0248, площею 6,8946 га, :01:000:0250, площею 6,8945 гa, :01:000:0316, площею 6,8939 га, :01:000:0120, площею 6,7286 га, :01:000:0118, площею 4,7319 га, :01:000:0119, площею 1,5020 гa, :01:000:0200, площею 6,8946 гa, :01:000:0155, площею 6,8943 га, :01:000:0206, площею 7,1569 гa, :01:000:0021, площею 6,8869 га, :01:000:0254, площею 6,5566 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га, :01:000:0212, площею 8,2203 гa, :01:000:0202, площею 6,6846 гa, :01:000:0203, площею 6,8947 га, :01:000:0192, площею 6,1687 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га, :01:000:0158, площею 6,8945 га, :01:000:0146, площею 6,8944 га, :01:000:0130, площею 3,1160 гa, :01:000:0131, площею 3,7779 га, :01:000:0096, площею 6,2727 га, :01:000:0251, площею 6,8949 га, :01:000:0252, площею 6,8945 га, :01:000:0095, площею 6,4163 га. Судові витрати просить суд покласти на відповідачів.

13.06.2025 (вх. № 14091/25) на адресу Господарського суду Харківської області надійшла заява Фермерського господарства "Вікторія 777", в якій останнє просить суд відмовити у відкритті провадження у справі № 922/2039/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" про визнання договорів оренди укладеним та визнання договорів оренди недійсними.

Розглянувши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви виходячи з наступного.

В силу статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Предмет позову - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Відповідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

З наведеного вбачається, що доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Положеннями частини 1 статті 173 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення позовних вимог, які між собою є однорідними, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Водночас необхідно також враховувати, що об`єднання позовних вимог може мати й негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи.

За замістом частини 1 статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги: 1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); 2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

В такому випадку суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на зазначене, позивачу для побудови ефективної стратегії судового захисту необхідно при викладенні в позовній заяві кількох фактів та вимог брати до уваги структуру їх подання в прив`язці відразу до двох аспектів: підстави виникнення спору та доказової бази. У разі розбіжності в деяких обставинах спору в контексті його виникнення або доказів, слід формувати окремі позовні заяви.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що починаючи з грудня 2024 року по березень 2025 року позивач отримав від відповідачів 2-18 листи-повідомлення про незгоду продовжувати строк дії договорів у зв`язку із наміром та бажанням самостійно займатись обробкою землі.

Зазначено, що 12-17 березня 2025 року позивачем на адресу відповідачів 2-18 було направлено лист-пропозицію про продовження договірних відносин або укладення нового договору, у відповідності до якого ТОВ "ЗОРЯ" повідомило, що має намір скористатись своїм переважним правом на продовження дії договору на тих же умовах і на той же строк.

В обґрунтування позовної заяви також зазначено, що не отримавши відмови на пропозицію укласти додаткові угоди до договорів оренди, позивач по справі в межах дії договорів здійснив посівні роботи на орендованих площах земельних ділянок.

Також зазначає, що 30.05.2025 на адресу позивача від відповідача 1, ФГ "Вікторія 777", надійшло повідомлення про необхідність звільнення земельних ділянок відповідачів 2-18 та повідомлення про те, що в період з 15 по 21 травня 2025 року відповідач 1 уклав договори оренди землі із відповідачами 2-18. Також було повідомлено, що якщо земельні ділянки засіяні, то врожай буде зібрано відповідачем 1.

Стаття 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правочином (договором) є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а тому позивач повинен обґрунтувати підставу звернення до суду окремо по кожній вимозі та вказати конкретні докази на підтвердження викладених обставин - по кожному з договорів, які є самостійними правовідношеннями, що є підставою для виникнення у сторін цих правовідносин цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідних договорів, так і при їх виконанні, утворюється окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризується наявністю самостійних цивільно-правових наслідків. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою, на що звертає увагу Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі №910/4040/20.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявляється низка самостійних, окремих та не пов`язаних між собою позовних вимог як про визнання укладеними численні договори оренди земельної ділянки з різними відповідачами, які мають різну дату та передбачають різні істотні умови договору щодо земельних ділянок із різними кадастровими номерами, площею, розміром орендної плати, нормативною грошовою оцінкою тощо, що зумовлює необхідність окремого встановлення судом з огляду на фактичні обставини справи, так і визнання численних договорів оренди недійсними, які жодним чином не залежать один від одного, а тому вказані вимоги між собою не споріднені, а доказова база суттєво різниться між собою.

Таким чином, позивач в обґрунтування позовних вимог щодо кожного із спірних договорів фактично посилається на різнорідні докази, що не пов`язані між собою в контексті єдності позовних вимог з огляду на вимоги частини 1 статті 173 ГПК України та потребують окремого дослідження з метою встановлення судом обґрунтованості кожної із заявлених позовних вимог.

Водночас окремі та самостійні позовні вимоги одночасно заявлено до різних відповідачів: юридичної особи та фізичних осіб, що потребуватиме додаткового з`ясування судом в контексті фактичних обставин справи питання підвідомчості та підсудності спорів щодо визначеного кола відповідачів з урахуванням наданої судом можливості сторонам по справі надати пояснення щодо означених питань в межах окремого позовного провадження.

За поданою позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори за кожним із спірних договорів, що зумовлює необхідність суду здійснити аналіз змісту умов кожного договору з точки зору його правової природи, встановити обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог з урахуванням можливих преюдиційних обставин, які будуть встановлюватися судом в межах окремих справ, а також дослідити окремі умови договору щодо порядку визначення розміру орендної плати, строків передачі численних земельних ділянок в оренду тощо та перевірити їх не пов`язаною між собою доказовою базою.

Отже заявлені позовні вимоги не можуть бути розцінені і як основні та похідні вимоги, оскільки задоволення окремих позовних вимог за кожним із спірних договорів не залежить від задоволення позовних вимог за іншими самостійними договорами.

Крім того, позовні вимоги за численними спірними договорами ґрунтуються на різній доказовій базі, яка охоплює значний за обсягом об`єм доказів, що ускладнить повне та всебічне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи в межах одного провадження, вочевидь призведе до розширення предмета доказування та зумовить затягування у часі судового процесу, що сприятиме виникненню ризиків порушення принципу розумності строків розгляду справи.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вищевказане не сприятиме виконанню завдань господарського судочинства, визначених у статті 2 ГПК України, в тому числі щодо забезпечення своєчасного вирішення судом спору, призведе до виникнення ризиків порушення принципу розумності строків розгляду справи, що суперечитиме не лише статті 2, 173 ГПК України, а й статті 6 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", а тому є неприпустимим.

Суд враховує правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №914/2172/20, від 31.08.2021 у справі №910/4093/21, від 17.02.2022 у справі №915/1429/21, від 25.11.2021 у справі №910/6124/21, від 15.06.2023 у справі №911/2836/22.

Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі №911/2836/22 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про порушення позивачем при поданні позову вимог статті 173 ГПК України щодо об`єднання позовних вимог про визнання недійсними договорів, оскільки у даному випадку заявлені позовні вимоги є окремими спорами, що не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні доказами, що підтверджують ці вимоги. Зазначено, що сумісний розгляд заявлених позовних вимог вкрай ускладнюватиме вирішення спору в межах строків, встановлених ГПК України, та перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Верховний Суд у постанові від 24.07.2024 у справі №910/2365/24 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про порушення позивачем при поданні позову вимог статті 173 ГПК України щодо об`єднання позовних вимог за чотирма різними, самостійними договорами зазначивши, що за спірними договорами передбачено складання і оформлення певної окремої документації, окремий порядок розрахунків тощо. Як наслідок, такі порушення потребуватимуть доведення різними доказами, і сукупність таких доказів по всіх чотирьох договорах може значно ускладнити розгляд справи. Заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою ні підставами виникнення (оскільки виникли з різних договорів), ні поданими доказами (оскільки докази виконання/невиконання кожного з договорів є різними).

Відтак, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки при вирішенні спору суду необхідно дослідити виконання зобов`язань за чотирма окремими договорами, що не пов`язані між собою, то об`єднання цих позовних вимог у одну позовну заяву має штучний характер. При цьому таке об`єднання не сприятиме процесуальній економії, тобто не забезпечить додаткову ефективність, пришвидшення чи спрощення процесу.

Таким чином заявлені позивачем позовні вимоги не пов`язані між собою поданими доказами (не є однорідними) та не співвідносяться між собою, як основна та похідна, що свідчить про неможливість об`єднання в одній позовній заяві заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що об`єднання заявлених позовних вимог суперечить статті 173 ГПК України та має наслідком повернення позовної заяви, оскільки стаття 174 цього кодексу зобов`язує, а не надає суду право повернути позовну заяву, якщо у ній об`єднані вимоги, що не пов`язані між собою.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку про те, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечитиме приписам статті 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню численними учасниками судового процесу розгляд справи, що не сприятиме ефективному захисту потенційно порушених прав та інтересів позивача, не дасть можливості досягти процесуальної економії, не сприятиме ефективнішому використанню процесуальних засобів для відновлення порушеного права, а також суперечитиме завданням господарського судочинства та принципу пропорційності.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відтак, наведене свідчить про наявність безумовних правових підстав для повернення позовної заяви та доданих до неї документів через недотримання у позовній заяви правил об`єднання позовних вимог.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка кореспондується із правовою конструкцією статті 174 ГПК України, дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на недотримання процесуальних вимог частини 1 статті 173 ГПК України, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення вище вказаних обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст. 173, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Зоря" позовну заяву разом із доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в порядку статей 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 17.06.2025.

Суддя Новікова Н.А.