ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/479/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Заруцького Петра Феліксовича

АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС"

78436, урочище Центр, буд. 5 Г, с. Бистриця, Надвірнянський район, Івано-Франківська область

про стягнення 559 062 грн 90 коп. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Жупан Артур Юрійович;

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ: Фізична особа-підприємець Заруцький Петро Феліксович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" про стягнення 559 062 грн 90 коп. заборгованості за договором про надання послуг (виконання робіт) №1/01 від 10.01.2022, з яких: 355 010 грн - основний борг, 33 337 грн 88 коп. - 3% річних та 170 715 грн 02 коп. - інфляційні втрати.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 13.05.2025; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.04.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Копії ухвали від 16.04.2025 доставлено до електронних кабінетів сторін 16.04.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 17.04.2025.

За наслідками підготовчого засідання 13.05.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.06.2025, про що представника позивача повідомлено в судовому засіданні, а відповідача - ухвалою повідомленням від 13.05.2025.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач не оплатив виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 355 010 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

10.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБС" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Заруцьким Петром Феліксовичем (виконавець) укладено договір про надання послуг (виконання робіт) №1/01, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника надати послуги (виконати роботи) технікою будівельною та транспортними засобами в місцях вказаних замовником, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п. 2.2 договору, оплата послуг (робіт) виконавця здійснюється замовником згідно акту надання послуг (виконаних робіт) у національній валюті України не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дня прийняття замовником роботи.

Загальна вартість договору визначається загальною сумою зазначеною в актах надання послуг (виконаних робіт), що прийняті та затверджені замовником (п.2.3 договору).

Відповідно до підпунктів 3.4.1, 3.4.2 пункту 3.4 договору, замовник зобов`язується прийняти від виконавця послуги (роботи) на умовах даного договору та сплатити вартість наданих послуг (виконаних робіт) за цим договором в порядку та строки, визначені цим договором.

В п.4.2 договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

За змістом п. 6.2 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів наданих послуг №1 від 31.01.2022 на суму 64 380 грн та №2 від 23.02.2022 на суму 290 630 грн, на виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 335 010 грн 00 коп.

01.02.2025 позивач направив відповідачу претензії №2 від 31.01.2025 про оплату заборгованості за надані послуги.

За прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати виконаних робіт позивач нарахував відповідачу 33 337 грн 88 коп. 3% річних та 170 715 грн 02 коп. інфляційних втрат.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір про надання послуг (виконання робіт) №1/01 від 10.01.2022, укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором підряду.

В ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

У договорі підряду визначається ціна або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (частини 1, 3 ст. 843 ЦК України).

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

За встановлених судом обставин, на виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 335 010 грн 00 коп.

В п. 2.2 договору сторони погодили, що оплата послуг (робіт) виконавця здійснюється замовником згідно акту надання послуг (виконаних робіт) у національній валюті України не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дня прийняття замовником роботи.

Таким чином, граничний строк оплати виконаних позивачем робіт згідно з актом наданих послуг №1 від 31.01.2022 на суму 64 380 грн. є 03.02.2022, а згідно з актом наданих послуг №2 від 23.02.2022 на суму 290 630 грн - 28.02.2022 (26.02.2022 - субота (вихідний).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 335 010 грн 00 коп. основного боргу є обґрунтованими та належать до задоволення.

За приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу за період з 03.02.2022 по 11.04.2025 - 33 337 грн 88 коп. 3% річних та 170 715 грн 02 коп. інфляційних втрат.

Суд здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат (з врахуванням періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, який припав на вихідний день), не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду, відповідно до якого розмір інфляційних втрат становить 178 600 грн 90 коп., а розмір 3% річних 33 308 грн 70 коп.

Отже, за перерахунком суду, розмір інфляційних втрат є більшим, ніж визначив позивач. Разом з тим, суд не вправі виходити за межі позовних вимог, а тому до задоволення належить заявлена до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат в розмірі 170 715 грн 02 коп.

Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання належить стягнути 33 308 грн 70 коп. 3% річних та 170 715 грн 02 коп. інфляційних втрат.

З огляду на викладене, позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" (78436, урочище Центр, буд. 5 Г, с. Бистриця, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, ) на користь Фізичної особи-підприємця Заруцького Петра Феліксовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 559 033 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять три) грн 72 коп., з них: 355 010 (триста п`ятдесят п`ять тисяч десять) грн 00 коп. основного боргу, 33 308 (тридцять три тисячі триста вісім) грн 70 коп. 3% річних, 170 715 (сто сімдесят тисяч сімсот п`ятнадцять) грн 02 коп. інфляційних втрат, а також 6 708 (шість тисяч сімсот вісім) грн 40 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.06.2025.

Суддя О.В. Рочняк