ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" квітня 2025 р. Справа № 924/65/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ХАЙАТ ЕСТЕЙТ, м. Київ

до Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про стягнення 117 506,48 грн. основного боргу

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

16.01.2025р. до господарського суду області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ХАЙФТ ЕСТЕЙТ, м. Київ до Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради, м. Хмельницький про стягнення 117 506,48 грн. основного боргу.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи та визначено до розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 21.01.2025р. відкрито провадження у справі №924/65/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00 год. 20.02.2025р.

У підготовчому засіданні 20.02.2025р. постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про оголошення перерви до 11:30 год. 27.02.2025р.

Повідомленням про неможливість проведення підготовчого засідання від 27.02.2025р. підтверджено, що у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Заярнюка І.В., підготовче засідання призначене на 11 год. 30 хв. 27 лютого 2025 р. по справі №924/65/25 не проводилось.

Ухвалою від 10.03.2025р. розгляд справи №924/65/25 перепризначено на 11:30 год. 03.04.2025р.

Ухвалою від 03.04.2025р. закрито підготовче провадження у справі №924/65/25. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10:30 год. „22 квітня 2025р.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАЙАТ ЕСТЕЙТ" здійснює свою діяльність на підставі виданої ліцензії з постачання електричної енергії Споживачу, виданої постановою НКРЕКП № 276 від 28.02.2019 року.

ТОВ "Хайат Естейт", як електропостачальник приймає участь у публічних закупівлях, як сторона Учасник, за кодом "ДК 021:2015:09310000-5- Електрична енергія", при подачі тендерної пропозиції керується Законом України "Про публічні закупівлі" та з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178.

В результаті проведення закупівлі -відкриті торги з особливостями за номером закупівлі №UA-2023-12-08-003851-a, ТОВ "Хайат Естейт" було визнано переможцем та укладено Договорів про постачання електричної енергії споживачу № 02/01-ХМЛДЦ від 02.01.2024р. між Комунальним підприємством "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради (Споживач) та ТОВ "ХАЙАТ ЕСТЕЙТ" (Постачальник).

У зв`язку із зверненням Споживача № 682 від 10.04.2024 року щодо ініціювання припинення Договору з 01.05.2024р. Постачальник перевів даного Споживача на постачальника "останньої надії" ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО".

Враховуючи, що даний Споживач розпочав нову процедуру закупівлі за № UA-2024-04-09-012283-а ТОВ "Хайат Естейт" як Учасник закупівлі, подав через електронну систему SmartTender.biz тендерну пропозицію для участі у закупівлі.

22.04.2024р. відбулося розкриття пропозицій та обрано найбільш економічно вигідну за результатами електронного аукціону тендерну пропозицію ТОВ "Хайат Естейт". Відповідне протокольне рішення було опубліковано КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради на електронному майданчику, а саме Протокольне рішення № 144 від 24.04.2024р., про визнання ТОВ "Хайат Естейт" переможцем.

КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради 14.05.2024р. опублікував на електронному майданчику Протокольне рішення № 172 від 14.05.2024р. щодо відміни відкритих торгів Замовником відповідно до підпункту 2 пункту 50 Особливостей.

З моменту опублікування протоколу про визначення переможцем закупівлі, ТОВ "Хайат Естейт" було здійснено скасування заявки на платформі ДатаХаб щодо переведення КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради на ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО". Така дія було вмотивована тим, що КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради у тендерній документації вказував період початку постачання з 01 травня 2024 року, окрім того вказаний споживач з 01 травня 2024 року набував статусу активного споживача.

У зв`язку з прийняттям рішення Замовником щодо скасування даної закупівлі, Електропостачальник ТОВ "Хайат Естейт" створив та направив заявку щодо переведення Споживача на ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" з 27.05.2024 року.

ТОВ "Хайат Естейт" було направлено лист № 05-14/05/24 від 14.05.2024р. з пропозицією укладення прямого договору про постачання електричної енергії з споживачем КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради.

ТОВ "Хайат Естейт" з моменту отримання фактичного реєстру споживання електричної енергії за травень 2024, направив лист до АТ "ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО" вих. № 04-07/06/2024 від 07 червня 2024 року, щодо можливості перенесення даного обсягу споживання у кількості 16 774 кВт*год. на ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО", оскільки даний споживач з 28 травня 2024 року віднесений до постачальника ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО".

Листом № 4-3776-03/204/24 від 13.06.2024р. АТ "ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО" зазначив, що згідно інформації наведеної на платформі Датахаб споживач КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр»" () був закріплений за постачальником ТОВ "Хайат Естейт" з 01.01.2024 року по 27.05.2024 року.

ТОВ "Хайат Естейт" з моменту отримання фактичного реєстру споживання електричної енергії за травень 2024, направив лист до ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" № 04-07/06/2024 від 07 червня 2024р. ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" надано лист №44/09-2386/ПОН від 13.06.2024р. в якому зазначив, що АТ "Хмельницькобленерго" на адресу ДПЗД "Укрінтеренерго" надало звіти за травень 2024 року, в якому були зазначенні дані споживача КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" (ЄДРПОУ - 42980032). У наданому Звіту зазначається показник фактичного корисного відпуску електроенергії по ТКОЕЕ по споживачу КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" (ЄДРПОУ - 42980032) у обсязі: 2 985 кВт*год.

ТОВ "Хайат Естейт" повторно звернувся до Відповідача з листом № 02-13/06/24 від 16 червня 2024 року щодо надання обґрунтування відмови від укладення прямого Договору про постачання електричної енергії. На що було отримано лист від КП "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради, № 845 від 19.06.2024 року, в якому зазначив відсутність законних підстав для укладення прямого договору про постачання електричної енергії споживачу.

У період 01.05-27.05.2024р. споживач Комунальне підприємство "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради спожив електричної енергії 5 177,716 кВт*год.

Оскільки заборгованість відповідачем за спожиту електроенергію не погашена, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача у примусовому порядку 117 506,48 грн.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії Споживачу. Особливості постачання електричної енергії Споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії Споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії Споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та Споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії Споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. за № 312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно п.4.12 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Пунктом 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевказане, наведені вище положення ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр"Хмельницької міської ради (29013, м. Хмельницький, вул. Подільська, буд. 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙАТ ЕСТЕЙТ" (03057, м. Київ, вул. Олександра Довженка, буд. 18, офіс 7, ) - 117 506,48 (сто сімнадцять тисяч п`ятсот шість гривень 48 коп.) основного боргу, 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 28 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 02.05.2025р.

Ухвалу надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети.

Суддя І.В. Заярнюк