СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Харків Справа № 922/1836/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

представників сторін:

від позивача адвокат Годунов В.С., на підставі ордера (поза межами приміщення суду),

від відповідача в порядку самопредставництва Кітченко М.Ю., Витяг з ЄДР (в залі суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу відповідача, Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, (вх.№1163Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 (повний текст складено 04.10.2024, суддя В.В. Рильова) у справі №922/1836/24

за позовом ТОВ "МІШЕМ"

до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради

про стягнення 1 837 009, 20грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради заборгованості за договором про закупівлю робіт №759 від 21.09.2021 у сумі 1 837 009, 20грн. Також позивач просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 22 044, 11грн.

Підставами позову є бездіяльність відповідача в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт з капітального ремонту на підставі Договору про закупівлю робіт від 21.09.2021 №759.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/1836/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" заборгованість за договором про закупівлю робіт №759 від 21.09.2021 у сумі 1 837 009, 20грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 044, 11грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що враховуючи надсилання та отримання відповідачем акту виконаних робіт, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, відсутність вмотивованої відмови від підписання вказаного акту, відсутністю повідомлення підрядника про причину відмови підписати акт приймання виконаних будівельних робіт, а також відсутність заперечень щодо факту виконання робіт чи їх якості зі сторони відповідача, вбачається, що роботи за актом приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 837 009, 20грн вважаються наданими та прийнятими відповідачем.

Зважаючи, що замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи, та оскільки відповідач не заявив при отриманні акту виконаних робіт про недоліки, суд зазначив, що останній втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов Договору або недоліки у виконаній роботі у відповідності до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача боргу за виконані роботи в розмірі 1 837 009, 20грн.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції судовим рішенням, Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю; судові витрати просить покласти на позивача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що договором підряду не передбачено обов?язку замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт зі сплатою вартості таких робіт; обов?язок зі сплати виконаних робіт у замовника виникає після виконання підрядником всього переліку робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, за умови їх прийняття замовником або відсутності обґрунтованих заперечень щодо їх прийняття.

Як зазначає апелянт, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що відповідач здійснював приймання виконаних робіт на виконання умов договору про закупівлю робіт №759 від 21.09.2021, а також відсутні докази одержання замовником повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, що є підставою для негайного початку прийняття робіт.

Крім того, при порівнянні обсягів робіт, що вказані у локальному кошторисі на будівельні роботи №02-001-001 до договору №759 від 21.09.2021 та акті приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/д, що міститься у додатках до позовної заяви, було виявлено розбіжності у виконанні робіт.

Апелянт наполягає на тому, що роботи виконані не в повному обсязі та з огляду на те, що роботи, передбачені в акті приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/д на загальну суму 1 837 009, 20грн є лише частиною робіт, передбачених пунктами 1.1, 1.2, 5.3. договору №759 від 21.09.2021, а ціна договору становить 2 671 911, 00грн, позивач не може вважатися таким, що належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі виконаних робіт, а відповідач, відповідно, не є таким, що зобов`язаний оплатити відповідну частину виконаних робіт.

Крім іншого, апелянт вважає, що без призначення комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи з Капітального ремонту просп. Перемоги 54А, 54Б неможливо встановити якість, обсяги та вартість ремонту об`єкта, відповідності виконаних робіт будівельним нормам та правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним умовам. Отже, на думку апелянта, судом першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення експертизи, було позбавлено відповідача права на забезпечення надання доказів, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування, для з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Одночасно апелянтом до апеляційної скарги додано клопотання про призначення комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи з Капітального ремонту просп. Перемоги, 54А, 54Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари).

На вирішення експерта просить поставити такі питання:

- Чи відповідають фактичні види, обсяги і вартість виконаних робіт та фактично використаних матеріалів та їх якість за договором про закупівлю робіт №759 від 21.09.2021 за об`єктом Капітального ремонту проспект Перемоги, 54А, 54Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари), укладеним між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради та ТОВ "МІШЕМ", видам, обсягам, вартості робіт, використаних матеріалів та їх якості, передбачених проектно-кошторисною документацією, договірною ціною, нормативно-правовим актам у галузі будівництва, а також даним, зазначеним в Актах приймання виконаних робіт, складеними ТОВ "МІШЕМ", у т.ч. враховуючи гарантійний строк та строк експлуатації? Якщо не відповідають, то в чому полягає невідповідність?

- Чи відповідають фізико-хімічні властивості кернів (вирубок) отриманих із верхнього шару асфальтобетонного покриття, використаного в процесі робіт по об`єкту Капітального ремонту проспект Перемоги, 54А, 54Б (внутрішньо квартальні дороги та тротуари) враховуючи гарантійний строк та строк експлуатації дороги, вимогам ДСТУ Б В.2.7.-119-2011, зазначених в Актах приймання виконаних робіт, складеними ТОВ "МІШЕМ"? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?

Вилучення зразків верхнього шару асфальтобетонного покриття (кернів) по об`єкту Капітального ремонту просп. Перемоги, 54А, 54Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари) провести із залученням судових експертів, спеціалістів експертних та/або лабораторних установ відповідно до вимог ДБН В.2.3-4:2015 та ДСТУ Б В.2.7-319:2016.

- Яка вартість фактично виконаних ТОВ "МІШЕМ" робіт та використаних матеріалів на підставі договору №759 від 21.09.2021, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/н?

- Чи не завищена вартість виконаних ТОВ "МІШЕМ" робіт та використаних матеріалів на підставі договору №759 від 21.09.2021, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/н?

Проведення комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи з Капітального ремонту проспект Перемоги, 54А, 54 Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари) у справі №922/1836/24 заявник апеляційної скарги просить доручити експертам Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса.

Разом з тим, просить зупинити судове провадження у справі №922/1836/24 до отримання висновків експертів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що наразі виконання додаткових робіт є фізично неможливим через специфіку виконаних робіт, оскільки більшість виконаних робіт є прихованими, були закриті відповідно до актів, які наявні в матеріалах справи та підписані представником технічного нагляду без зауважень. Зауважень не висловлював і відповідач протягом 2022-2024 років. Таким чином, у замовника виник обов`язок з оплати робіт, які вказані в акті виконаних робіт, що наданий до суду.

З огляду на викладене, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/1836/24 скасовано та прийнято нове рішення у справі, яким у позові відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" на користь Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради 41 332, 71грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2025 касаційну скаргу ТОВ "МІШЕМ" задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 скасовано, справу №922/1836/24 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Як зазначено Верховним Судом у вказаній постанові, для здійснення відповідачем оплати виконаних позивачем робіт за договором, позивач (підрядник) повинен був направити замовнику визначені умовами договору документи, зокрема, акти виконаних робіт форми КБ-2в, КБ-3, а замовник повинен був їх підписати та/або надати вмотивовану відмову від їх підписання.

Водночас у цьому випадку підписання актів приймання-передачі виконаних робіт є формальною необхідністю, яка не змінює суті виконаних робіт та не може ставити під сумнів їх виконання за умови доведення реальності господарської операції іншими належними та допустимими доказами, що не було враховано судом.

Суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки вжитим/невжитим сторонами дій, зокрема Департаментом будівництва та шляхового господарства, на виконання умов договору в їх сукупності та не з`ясував питання щодо дотримання/не дотримання відповідачем приписів статей 525, 526, 853, 882 Цивільного кодексу України.

З урахування встановлених судами фактичних обставин, які склались між сторонами, необхідним для правильного вирішення спору є встановлення обставин реального виконання робіт відповідно до умов договору та їх виконання в обсязі (розмірі та за ціною), які заявлені позивачем.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 призначено справу до розгляду на "10" червня 2025 р. о 10:00год.

Копії ухвали апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду вручені сторонам у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачами якої сторони є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" про участь його представника в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено судове засідання у справі №922/1836/24, призначене на "10" червня 2025 р. о 10:00год., провести за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" в особі його представника - адвоката Годунова Віталія Сергійовича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.

05.06.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткового доказу: копії акту підтвердження виконаних робіт.

Як зазначає позивач, він не зміг подати даний доказ суду першої інстанції, оскільки у лютому 2022 року ТОВ "Мішем" вивільнило своє офісне приміщення для розташування в ньому бомбосховища. Через недбалість працівників, яким була передана документація на зберігання, частина документації, у тому числі, акт підтвердження виконаних робіт, не була повернута позивачу.

Додатково позивач просить долучити до матеріалів справи витяг з експертного дослідження, в якому вказано про неможливість дослідження об`єкта після 3 років його експлуатації.

09.06.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, які фактично дублюють доводи апеляційної скарги.

Додатково просить врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.04.2025 у даній справі, щодо необхідності встановити обставину реального виконання робіт відповідно до умов договору про закупівлю робіт №759 від 21.09.2021 їх виконання в обсязі (розмірі та за ціною), які заявлені позивачем.

На думку відповідача, оскільки матеріали справи не містять доказів доведення реальності виконаних з Капітального ремонту просп. Перемоги, 54А, 54Б за договором №759 від 21.09.2021, необхідно провести комісійну судову будівельно-технічну та дорожньо-технічну експертизу роботи.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.06.2025 представник апелянта оголосила доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Також представник апелянта просить задовольнити клопотання про призначення комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи з Капітального ремонту просп. Перемоги, 54А, 54Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари).

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує.

Враховуючи, що представники сторін висловили доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, матеріалів справи достатньо для розгляду скарги, судова колегія вважає можливим здійснити розгляд скарги в даному судовому засіданні.

Вирішуючи питання прийняття наданого позивачем додаткового доказу: копії акту підтвердження виконаних робіт, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Наданий позивачем додатковий доказ не був предметом розгляду суду першої інстанції, і в позовній заяві позивач не посилався на обставини наявності у нього копії акту підтвердження виконаних робіт і неможливості його подання через певні причини.

Необізнаність позивача щодо наявності/відсутності у нього певної документації не відповідає вимогам статті 269 Господарського процесуального кодексу України і не може бути підставою для прийняття додаткових доказів судом апеляційної інстанції..

Згідно з положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не приймає наданий позивачем додатковий доказ і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими позивачем суду першої інстанції доказами.

Розглянувши клопотання апелянта про призначення у справі комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи з Капітального ремонту просп. Перемоги, 54А, 54Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари), колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

За змістом частин першої, другої статті 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено право призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Така правова позиція наведена, зокрема у постановах Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 910/4071/17, від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

В обґрунтування підстав для призначення експертизи відповідач посилається на те, що він не отримував від позивача повідомлення про готовність виконаних робіт, отже, не здійснював їх огляд, тому неможливо встановити якість, обсяги, та вартість ремонту об`єкта, відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій - державним стандартам і технічним умовам, а тому з метою забезпечення можливості надання доказів, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування у справі, необхідні спеціальні знання.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що експертиза, про призначення якої ставить питання відповідач, в даному випадку спрямована на встановлення обставин і щодо якості виконаних робіт, відтак, не пов`язана із визначеною частиною 2 статті 98 ГПК України підставою.

В решті наявні у матеріалах справи докази дозволяють встановити види, обсяги і вартість виконаних робіт; обставини імовірного завищення вартості робіт не входять до предмету доказування у справі.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про призначення у справі судової експертизи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях доводи апелянта та доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 21.09.2021 між Департаментом будівництва та шляхового господарства (замовник) та ТОВ "МІШЕМ" (підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт №759 (далі договір), за умовами якого підрядник зобов`язався виконати роботи з капітального ремонту просп. Перемоги, 54-А, 54-Б (внутрішньоквартальні дороги та тротуари); ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (за відповідним кодом ЄЗС: ДК 021:2015:45233000-9 Будівництво, влаштовування фундаменту та покриття шосе, доріг) відповідно до проектно-кошторисної документації та тендерної документації, а замовник прийняти роботи та оплатити їх. Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації, 1 робота.

Сторони у договорі також погодили такі умови:

- підрядник гарантує відповідність виконаних робіт та конструкцій проектній документації (пункт 2.4 договору);

- ціна цього договору становить 2 671 911, 60грн, у тому числі ПДВ у сумі 445 318, 60грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Структура договірної ціни є динамічною (пункти 3.1, 3.2, 3.3 договору);

- відповідно до пункту 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін;

- пунктом 4.2 договору передбачено, що розрахунки здійснюються у формі післяоплати протягом 90 календарних днів з моменту підписання документів, зазначених у пункті 4.1 договору, у разі якщо відповідні бюджетні кошти надійшли на рахунок замовника;

- у пункті 4.7 договору передбачено, що замовник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається підрядником уповноваженому представнику замовника;

- згідно з пунктом 5.1 договору, строк виконання робіт до 31.12.2022. Початок робіт вересень 2021 року, завершення робіт - грудень 2022 року згідно з графіком виконання робіт;

- відповідно до пункту 5.7 договору, приймання-передача в експлуатацію закінчених робіт (об`єкта ремонту) буде виконуватися згідно з вимогами Загальних умов, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, від 13.04.2011 №461 та інших нормативних актів, що регламентують приймання закінчених об`єктів в експлуатацію;

- замовник зобов`язаний, зокрема, приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи тільки після підписання замовником актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3) (пункт 6.1 договору);

- замовник має право повернути підряднику акти виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3) без здійснення оплати у разі неналежного оформлення документів (відсутність печатки, підписів тощо) (підпункт 6.2.4 пункту 6.2 договору);

- підрядник зобов`язаний, зокрема, забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором, забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим розділом II цього договору (підпункти 6.3.1, 6.3.2 пункту 6.3 договору);

- підрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи тільки після підписання замовником актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3) (підпункт 6.4.4.1 пункту 6.4 договору;

- згідно з пунктом 10.1 договору договір про закупівлю укладається та набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2022, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Сторонами була підписана договірна ціна до договору на загальну суму 2 671 911, 60грн з ПДВ, а також підрядником (позивачем) був наданий локальний кошторис на будівельні роботи № 02-001-001 з додатками до нього.

Згідно з додатковою угодою від 15.12.2021 №1 викладено пункт 4.10 договору в новій редакції: фінансування робіт здійснюється у 2022 році згідно "Програми розвитку і реформування житлово-комунального господарства м. Харкова на 2011-2025р.р." і становить 0, 00грн за рахунок коштів бюджету Харківської міської територіальної громади. Також цією додатковою угодою викладено в новій редакції календарний план робіт, план фінансування та договірну ціну.

Додатковою угодою від 18.02.2022 №2 до договору сторони визначили що фінансування робіт у 2022 становить 2 671 911, 60грн у тому числі ПДВ у сумі 445 318,60 грн. Також цією додатковою угодою викладено в новій редакції календарний план робіт, план фінансування та договірну ціну.

Додатковою угодою від 21.10.2022 №3 до договору змінено строк виконання робіт до 31.12.2023. Початок робіт вересень 2021, завершення робіт грудень 2023 згідно з графіком виконання робіт. Також цією додатковою угодою продовжений строк дії цього договору до 31.12.2023.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "МІШЕМ", звертаючись до суду, вказує, що ним були виконані роботи за договором на загальну суму 1 837 009, 20грн, про що свідчать акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) і довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), які були надіслані засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що підтверджується супровідним листом від 25.12.2023 вих. № 275-25/12/23.

Проте, відповідач протягом тривалого часу будь-яких заперечень на акти не надав, виконані позивачем роботи не оплатив.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору до виконання.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із прийняття виконаних позивачем робіт згідно надісланих на адресу відповідача актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3).

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (стаття 839 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Статтею 857 Цивільного кодексу України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Відповідно до частин 1, 2 статті 882 Цивільного кодексу України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вже зазначалося, відповідно до умов пунктів 4.1., 4.2. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником на підставі актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками Сторін. Розрахунки здійснюються у формі післяплати протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання документів, зазначених у п.4.1. договору, у разі якщо відповідні бюджетні кошти надійшли на рахунок Замовника.

Пунктами 6.1.1., 6.1.2. встановлено, що Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи; приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Відповідач в апеляційній скарзі стверджує, що обов`язок зі сплати виконаних робіт у Замовника виникає після виконання Підрядником всього переліку робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, за умови їх прийняття Замовником або відсутності обґрунтованих заперечень щодо їх прийняття.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким твердженням апелянта, оскільки виходячи зі змісту умов пунктів 4.1., 4.2., 6.1.2. Договору, оплата робіт за цим Договором здійснюється по факту їх виконання підрядником, яке оформлене відповідним актом приймання-передачі протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання такого акту. При цьому, жодною умовою Договору не передбачено застереження, що така оплата здійснюється лише після виконання підрядником всього комплексу робіт, передбачених договором.

Отже, у разі відмови Замовника підписати акт приймання-передачі виконаних робіт підставою для нездійснення оплати виконаних за цим актом робіт може бути лише наявність недоліків (недоробок та дефектів) таких робіт при їх прийнятті, про що складається акт відповідно пункту 4.9. Договору або визнання акту приймання-передачі виконаних робіт недійсним в порядку 4 статті 882 ЦК України, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими .

Також у постановах Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі №23/236, від 06.12.2019 у справі №910/7446/18, постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №911/1981/20, від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 17.03.2021 у справі №910/11592/19 зроблено правовий висновок про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №910/18384/20 про стягнення плати за виконані підрядні роботи за аналізом норм статей 837, 882 Цивільного кодексу України дійшов висновку, що нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт.

Верховний Суд у вказаній постанові у справі №910/18384/20 також дійшов висновку: якщо позивач як підрядник фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання - виконання будівельних робіт, які останній отримав під час розгляду справи про стягнення з нього коштів за виконані за цими актами роботи (до винесення рішення у справі) і під час розгляду справи не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах.

Також Верховний Суд у постановах від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18 дійшов висновку про те, що статтю 882 Цивільного кодексу України треба розглядати у системному зв`язку з іншими положеннями Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини підряду, зокрема з положеннями частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України, яка визначає, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Фактичне виконання позивачем робіт за Договором на суму 1 837 009, 20грн підтверджується такими документами та обставинами:

- актом виконаних робіт, який було вручено особисто відповідачу;

- відсутністю до виникнення судового спору жодних заперечень на вказаний акт;

- відсутністю акту про виявлені недоробки та дефекти в порядку пункту 4.9 Договору;

- ненаданням відповіді на запит адвоката позивача щодо підтвердження факту виконання робіт та обґрунтування причин не підписання актів, які були направлені на адресу замовника;

- загальним журналом робіт на об`єкті, актами на закриття прихованих робіт, які підписані, в тому числі представником технічного нагляду відповідача;

- накладними на придбання товарів для проведення робіт по договору.

Крім того, згідно з пунктом 5.5 Договору, Замовник або залучена замовником особа здійснює контроль та технічний нагляд за якістю, обсягом та вартістю ремонту об`єкта, відповідністю виконаних робіт будівельним нормам та правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним нормам.

Пунктом 6.2.2. Договору встановлено, що Замовник має право контролювати виконані роботи у строки, встановлені договором.

Крім того, пунктом 4.9 Договору встановлено, якщо роботи виконані підрядником з недоробками та дефектами, що зафіксовано відповідним актом при прийомі виконаних робіт, Замовник може відстрочити оплату цих робіт. На протязі встановлених цим актом строків підрядник повинен усунути виявлені порушення і після цього Замовник перераховує утримані суми.

Замовник здійснював нагляд за підрядними роботами, фіксував відсутність зауважень до них шляхом підписання актів прихованих робіт, але наполягає призначити технічну експертизу. Разом із тим замовник не зазначає, конкретно в чому полягають його претензії до виконаних робіт.

Східним апеляційним господарським судом встановлено, що наявні в матеріалах справи акти на закриття прихованих робіт окрім підпису представника позивача містять підписи представника технічного нагляду відповідача - Лихолітова В.О. В актах безпосередньо зазначено про відсутність при виконанні робіт відхилень від проектної документації та міститься дозвіл на виконання наступних робіт, стоїть дата початку і закінчення.

Загальний журнал робіт, копія якого наявна в матеріалах справи, також містить підпис інженера технічного нагляду відповідача Лихолітова В.О.

На останньому аркуші акта приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в міститься прізвище, підпис інженера технічного нагляду Лихолітова Віктора Олександровича, скріплені печаткою, що свідчить про відповідність зазначених в акті робіт фактично виконаним роботам по об`єкту та про відповідність таких робіт затвердженій проектно-кошторисний документації, державним стандартам України.

Відтак, за висновками судової колегії, обсяг, якість та ціна фактично виконаних позивачем робіт підтверджені технічним наглядом замовника.

Однак, незважаючи на надання відповідачем доручення приймати підрядні роботи іншій особі, відповідач заперечує проти факту прийняття робіт (щодо їх якості та обсягу). Така позиція, на переконання суду апеляційної інстанції, є проявом несумлінності та суперечливої поведінки відповідача.

До того ж, саме на замовника покладається відповідальність за дії його технічного нагляду, висловлення заперечень щодо обсягу виконаних робіт (у тому числі прихованих робіт) після їх прийняття технічним наглядом та закриття прихованих робіт порушує баланс інтересів сторін.

При цьому посилаючись на здійснення листування з технічним наглядом щодо надання документів про здійснення ним робіт з технічного нагляду, передбачених укладеним між ними договором, відповідач не надав доказів направлення відповідного листа (№1788/0/66-24 від 29.08.2024) Департаменту з благоустрою, відбудови та реконструкції Харківської міської ради.

Зазначаючи про можливу невідповідність виконаних позивачем робіт проектно-кошторисній документації, відповідач не надав такої документації до матеріалів справи.

Як вже зазначалося, 29.12.2023 відповідний акт виконаних робіт на суму 1 837 009, 20грн разом з іншими актами із супровідним листом вх..№275-25/12/23 від 25.12.2023 направлено засобами поштового зв`язку та отримано відповідачем 09.01.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією рекомендованого поштового повідомлення про вручення поштового відправлення № 574.

Поряд з цим, у супровідному листі від 25.12.2023 міститься повідомлення про виконання підрядником робіт по Договору такого змісту: Підрядник виконав передбачені Договором роботи, а тому відповідно до вимог статті 882 Цивільного кодексу України відповідач як замовник мав негайно приступити до прийняття робіт після отримання такого повідомлення, проте доказів виконання відповідачем вищевказаного обов`язку матеріали справи не містять.

Отже, оскільки відповідач після повідомлення про виконання позивачем підрядних робіт, а також направлення адвокатського запиту представника позивача щодо причин не підписання актів не заявив про жодні недоліки таких робіт в порядку абзацу частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України то, враховуючи абзац 2 частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України, він втратив можливість посилатися на жодні недоліки виконаних робіт в подальшому.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що акт приймання виконаних будівельних робіт №1 б/д за Договором про закупівлю робіт від 21.09.2021 №759 не містить дати складання документу та відмітки щодо відмови однієї із сторін від підписання акту, також до цього акту не було додано відповідного документу проведення якості асфальтобетонного покриття.

Проте, колегія суддів вважає такі посилання відповідача необґрунтованими, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 882 ЦК України акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Разом з цим, акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 837 009, 20грн недійсним в порядку вищенаведеної норми не визнавався.

Крім того, як вже зазначалося, оскільки відповідач після повідомлення про виконання позивачем підрядних робіт не заявив про жодні недоліки таких робіт в порядку абзацу частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України то, враховуючи абзац 2 частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України, він втратив можливість посилатися на жодні недоліки виконаних робіт в подальшому, в тому числі щодо оформлення їх приймання-передачі.

Окрім цього, наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій (такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 12.06.2018 у справі №825/3419/14).

Отже, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт виконання ним підрядних робіт за Договором про закупівлю робіт №759 від 21.09.2021 на суму 1 837 009, 20грн, оформлення такого виконання робіт актом приймання-передачі із наданням його відповідачеві.

Апелянт, посилаючись на те, що при порівнянні обсягів робіт, що вказані у локальному кошторисі на будівельні роботи №02-001-001 до Договору №759 від 21.09.2021 та Акті приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/д, що міститься у додатках до позовної заяви, було виявлено розбіжності у виконанні робіт, зазначає при цьому, лише про те, що вартість виконаної роботи є меншою, або що певні роботи не були виконані.

Судова колегія зазначає, що між сторонами була підписана договірна ціна до договору на загальну суму 2 671 911,60 грн з ПДВ, а також позивачем був наданий локальний кошторис на будівельні роботи № 02-001-001 з додатками до нього.

При цьому, пунктом 3.3 договору передбачено, що структура договірної ціни є динамічною, а згідно з положеннями частини 2 статті 844 Цивільного кодексу України кошторис, погоджений сторонами у спірних правовідносинах, не є твердим.

Поряд з цим, відповідачем не надано жодного доказу висунення ним претензій щодо якості виконаних робіт на зазначену суму як в процесі здійснення ним контролю та нагляду за виконанням Підрядником робіт в порядку пунктів 5.5 та 6.2.2 Договору, так і при передачі таких робіт Підрядником за відповідним актом приймання-передачі (зокрема, шляхом складання акту про виявлені недоліки (недоробки та дефекти) виконаних робіт або звернення до суду з вимогою про визнання акту недійсним в порядку статті 882 Цивільного кодексу України.

Отже встановлений пунктом 4.2 Договору перебіг 90-денного строку оплати по договору розпочався наступного дня після отримання акту виконаних робіт, а оскільки жодних заперечень щодо актів відповідач не висловлював, то строк оплати виконаних по Договору робіт на суму 1 837 009, 20грн настав.

Доказів оплати зазначеної суми відповідач не надав.

Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/1836/24 залишити без змін.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі №922/1836/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.06.2025.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко