ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Черкаси справа № 925/1336/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача Бойко А.С. за довіреністю,

від відповідача Василега А.П. адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради

до Приватного підприємства «РЕУ Смілянська 2»

про стягнення 561 146,52 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (вул. Остафія Дашковича, 62, м. Черкаси, 18001, ) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства «РЕУ Смілянська 2» (вул. Смілянська, 2, м. Черкаси, 18002, ) про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 404 від 26.10.2007 у сумі 561 146,52 грн, з яких: 469 323,31 грн сума основного боргу за період лютий 2022 року серпень 2024 року, 62 285,61 грн інфляційні нарахування, 21 301,68 грн три відсотки річних, 8235,92 грн пеня у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за період з 01.11.2023 по 31.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Ухвалою від 01.11.2024 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначив у судовому засіданні на 05.12.2024.

Ухвалою від 05.12.2024 суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; відклав розгляд справи на 23.01.2025.

20 грудня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами. Борг за теплову енергію відсутній, оскільки з лютого 2022 року нежитлова будівля по вул. Смілянська, 2 (куди постачається теплова енергія відповідачу) у м. Черкаси опалюється у зимовий період виключно електричною енергією. Працівниками позивача на початку 2022 року була встановлена «заглушка» на подачу теплової енергії в нежитлові приміщення відповідача.

У судовому засіданні, що відбулося 23.01.2025 за участю представників сторін, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову; оголошувалася перерва до 10 год. 00 хв. 24.01.2025. Після перерви представники сторін у судове засідання не з`явилися; після виходу з нарадчої кімнати підписана вступна та резолютивна частина ухвали.

Ухвалою від 27.01.2025 суд за своєю ініціативою вирішив здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розгляд справи розпочати зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 11.03.2025. У судове засідання викликано представника позивача інспектора Відділу теплової інспекції та контролю, у відповідача витребувані докази.

На виконання вказаної ухвали від відповідача надійшла заява 20.02.2025, у якій він повідомляє, що на початку 2022 року власники нежитлової будівлі по вул. Смілянська, 2 у м. Черкаси Білик Ольга Василівна (колишній директор відповідача) та Косюра Віктор Олексійович звернулися від імені ПП «РЕУ Смілянська 2» до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради з заявою про припинення надання послуг з постачання теплової енергії. Наслідками розгляду поданої заяви було встановлення позивачем «заглушки» на подачу теплової енергії в нежитлову будівлю відповідача. Оригінал вказаної заяви та акт перекриття подачі теплової енергії в нежитлову будівлю знаходяться у розпорядженні позивача. Відповідач зазначає, що в разі необхідності Білик О.В. та Косюра В.О. можуть надати відповідні пояснення суду.

У судовому засіданні, що відбулося 11.03.2025 за участю представників сторін, суд опитав інспектора Відділу теплової інспекції та контролю Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради Слуцького Олександра Ярославовича (посвідчення № 411 видане 05.09.2022).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В матеріалах справи містяться копії актів (а.с. 98-101), що складені та підписані інженером Слуцьким О.Я., частина тексту яких виконана від руки нерозбірливим почерком. Суд постановляв ухвалу про виклик вказаної особи в судове засідання для надання пояснень щодо змісту зазначених актів. Відповідно до наданих суду пояснень опломбування ВЗА було здійснено в зв`язку з закінченням опалювального періоду.

Ухвалою від 11.03.2025 суд відклав підготовче засідання на 10.04.2025. У позивача витребувані докази.

Позивач витребувані докази не надав, у судовому засіданні, що відбулося 10.04.2025, пояснив, що у нього відсутні звернення відповідача щодо припинення постачання теплової енергії.

Ухвалою від 10.04.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 20.05.2025.

У судовому засіданні, що відбулося 20.05.2025 за участю представників сторін, суд заслухавши вступне слово учасників справи, перейшов до з`ясування обставин справи та дослідження доказів, сторони виступили в судових дебатах. Позивач позов підтримав у повному обсязі зокрема з тих підстав, що в нього немає заяви від відповідача про припинення надання ним послуг; відсутнє рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого відбувається відключення споживачів від систем централізованого опалення; опломбування ввідної запірної арматури та не заходження теплоносія відповідачу не є фактом відключення (відокремлення) від мереж централізованого опалення; договір про постачання теплової енергії чинний; є теплове навантаження. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки на початку 2022 року звертався із заявою до позивача, як сторони договору, про припинення надання послуг, за наслідками розгляду якої припинено теплопостачання, встановлені заглушки на подачу теплової енергії, про що свідчать акти встановлення пломб та пояснення інспектора; у спірний період послуги не споживалися. Суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 23.05.2025 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність (стаття 76 ГПК України), допустимість (стаття 77 ГПК України), достовірність (стаття 78 ГПК України) кожного доказу окремо, а також вірогідність (стаття 79 ГПК України) і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

26 жовтня 2007 між Приватним підприємством «РЕУ Смілянська 2» (споживач) та Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» (постачальник) було укладено договір № 404 про постачання теплової енергії (договір).

За договором постачальник відпускає теплову енергію на потреби опалення, пар, гарячу воду (далі теплову енергію) споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту теплову енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (п. 1.1 договору).

Постачальник зобов`язується відпустити споживачу теплову енергію для (опалення, підігріву води, вентиляції, пару) на потреби приміщення офісів за адресою Смілянська, 2, яке ПП «РЕУ Смілянська 2» на підставі акта прийому-передачі від 06.09.2005 та протоколу загальних зборів № 7/10 від 22.10.2007. Будівельний об`єм 3622 м3 по приладу обліку; 4373 м3 без приладу обліку. Площа приведена 1089,23 м2 по приладу обліку; 1006,91 м2 без приладу обліку. Гаряче водопостачання відсутнє (п. 1.2 договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби; кондиціювання повітря (п. 2.1 договору).

Відпуск теплової енергії для потреб опалення та вентиляції проводиться на протязі опалювального сезону, встановленого відповідним рішенням міськвиконкому. За кожен день продовження опалювального сезону споживач сплачує вартість опалення у розмірі повного тарифу (крім споживачів, які здійснюють розрахунки за приладами обліку). Подача гарячої води забезпечується відповідно до щодобового графіка, затвердженого виконавчим комітетом Черкаської міської ради на протязі року при наявності лімітів на газ (п. 2.3 договору).

Споживач має право на отримання інформації щодо якості теплової енергії, тарифів, умов та режимів споживання (п. 3.1.1 договору).

Споживач зобов`язався серед іншого виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором; додержуватись умов та порядку припинення подачі теплової енергії, які передбачені пунктом 7.3 договору та іншими нормативними актами (п. 3.2.2, 3.2.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору облік теплової енергії проводиться по приладу (V1) та по розрахунку (V2).

Приміщення, що належать боржнику обладнано двома вузлами комерційного обліку теплової енергії:

1) Tb «Ultraheat» заводський номер № 65142254;

2) Tb «Ultraheat» заводський номер № 65144659.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, затверджених відповідним рішенням органів виконавчої влади. Ціни, що вказані в договорі, можуть змінюватись відповідно до рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. В разі зміни тарифів, нові тарифи є обов`язковими для сторін з моменту введення їх в дію (п. 6.1 договору).

Розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється у відповідності з вимогами п. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, а саме у формі попередньої оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. В разі встановлення засобів обліку теплової енергії, оплата за перший місяць проводиться із розрахунку діючого тарифу за 1 м2 приведеної опалювальної площі приміщення. Споживач зобов`язаний самостійно провести до 10 числа місяця наступного за розрахунковим перерахунок за фактично спожиті послуги і повідомити про це постачальника (п. 6.2 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3 договору).

За порушення строків виконання грошового зобов`язання, передбаченого пунктом 6.2 договору, споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу (п. 7.2.3 договору).

Постачальник припиняє постачання теплової енергії споживачу в разі:

7.3.1. Письмового звернення споживача про припинення теплопостачання. У разі такого відключення споживач оплачує послуги за відключення та наступне включення згідно калькуляції, затвердженої постачальником. Оплата проводиться шляхом перерахування плати за послугу на розрахунковий рахунок постачальника за три робочих дні до відключення (включення).

7.3.8. Інших дій споживача, передбачених Правилами користування тепловою енергією.

Договір набуває чинності з 15 жовтня 2007 року та діє до 15 жовтня 2008 року (п. 10.1 договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.2 договору).

Відповідно до п. 10.3 договір припиняє свою дію у випадках:

взаємної згоди сторін про його припинення;

прийняття рішення судом;

ліквідації одні зі сторін договору.

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 10.3 договору).

Цей договір не є розірваним, він є пролонгованим і чинним, отже, обов`язковим до виконання.

Згідно із статтею 714 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення Постанови КМУ № 59 від 17.01.2000 «Про забезпечення дисципліни розрахунків за спожиті природний газ, теплову та електричну енергію» та умов договору систематично ухиляється від сплати в повному обсязі за теплову енергію та станом на 01.08.2024 заборгованість відповідача за теплову енергію складає 469 323 грн 31 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, рахунками на оплату та доказами направлення зазначених рахунків, умовами договору та обов`язком надання комунальної послуги з постачання теплової енергії до вводу в будинок.

Нарахування здійснюється за показниками вузла комерційного обліку, що обраховують кількість наданої теплової енергії в гігакалоріях та по умовно постійній частині двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) блок обслуги вул. Смілянська 2, офіс вул. Смілянська 2.

У разі застосування двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії плата за послугу з постання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та обсягу споживання або за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря (у випадку, визначеному Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

В свою чергу, відповідач вважає позовні вимоги такими, що до задоволення не підлягають, оскільки від`єднаний від теплових мереж, запірна арматура на подаючому трубопроводі опломбована позивачем, послуги не споживає, обігрів приміщення здійснювався електричними приладами, позивач безпідставно нараховує умовно-постійну частину двоставкового тарифу на послуг з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження).

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом позову є вимога про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за двоставковим тарифом разом із нарахованими на неї пенею, річними та інфляційними витратами.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введено в дію 01.05.2019.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначено статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом встановлено, що нового договору з урахуванням положень статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами укладено не було.

Договори про надання комунальних послуг, що були укладені раніше, враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Постанова втратила чинність з 01.05.2022 згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85.

Після набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 вищевказаних Правил вони регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до статей 1, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, що діяв до 01.05.2019, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що діяли у період з 21.07.2005 по 01.05.2022, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Механізм відключення житлових будинків та окремих квартир від мереж централізованого опалення визначався Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (далі - Порядок № 4), що діяв з 20.12.2005 по 17.09.2019, та потім згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169 затверджено Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, яким унормована процедура відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від централізованого опалення (теплопостачання) (далі - Порядок № 169).

Порядком № 169 встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення органу місцевого самоврядування з урахуванням рішення Комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (пункт 1 розділу ІІ).

Відповідно до пункту 13 Розділу III названого Порядку після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення/відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачанню теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Отже, процедура від`єднання об`єкта від мережі централізованого теплопостачання передбачає певні обов`язкові етапи, які включають подання заяви до органу місцевого самоврядування, прийняття рішення, отримання дозволу, складання акта відключення, який фіксує завершення цієї процедури.

Однак доказів звернення відповідача до органу місцевого самоврядування, як і до позивача, та завершення всієї процедури відокремлення (відключення) приміщень відповідача від централізованого опалення (теплопостачання), передбаченої Порядками відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, матеріали справи не містять.

Акти встановлення пломб та їх контрольних перевірок не є документами, якими має бути підтверджений факт відключення приміщення від мереж централізованого опалення в законний спосіб, що передбачений наведеними Порядками.

Для підтвердження обставин надання послуг за спірний період позивач надав до матеріалів справи копії рахунків на оплату, реєстрів рахунків, актів складених за участю представників обох сторін про опломбування в закритому положенні ввідної запірної арматури подаючого трубопроводу системи опалення в зв`язку з закінченням опалювального періоду, встановлення пл. R34943537, № R34943538, № R34943539 та актів перевірки наявності опломбування від 28.04.2022, від 26.04.2023, від 02.10.2024.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (із змінами) затверджено порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води (далі - Порядок № 869).

Згідно з пунктом 6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, затверджених відповідним рішенням органів виконавчої влади. Ціни, що вказані в договорі, можуть змінюватись відповідно до рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. В разі зміни тарифів, нові тарифи є обов`язковими для сторін з моменту введення їх в дію.

Згідно з п.п. 1-3 вищевказаного Порядку цей Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води.

Цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

зміна тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - перегляд уповноваженим органом тарифів та їх структури або коригування тарифів;

коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - перерахунок тарифів у зв`язку із зміною протягом строку їх дії обсягу окремих складових, вартість яких змінилася з причин, які не залежать від ліцензіата (суб`єкта господарювання);

одноставковий тариф на теплову енергію - вартість одиниці теплової енергії (1 Гкал) відповідної якості, що реалізується споживачам, визначена як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування, постачання, витрат на відшкодування втрат, планованого прибутку і не розподілена на умовно-змінну та умовно-постійну частини тарифу;

строк дії тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - період часу, на який уповноваженим органом встановлено тарифи та протягом якого такі тарифи застосовуються до споживачів.

Згідно з п. 11 Порядку з метою забезпечення відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, та відповідно наданням послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, перегляд тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води та їх структури здійснюється уповноваженим органом кожного року (до початку опалювального періоду) за заявою ліцензіата (суб`єкта господарювання).

Згідно з п.п. 59 62 Порядку вартістю послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

У вартість послуг з постачання теплової енергії не включаються витрати, пов`язані з абонентським обслуговуванням, обслуговуванням внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, встановленням, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку теплової енергії.

Такі витрати відшкодовуються споживачами комунальних послуг відповідно до вимог Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з постачання теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

У разі відсутності вузлів обліку вартість послуги з постачання теплової енергії визначається шляхом проведення розрахунків згідно із встановленими органами місцевого самоврядування нормами.

Суб`єкти господарювання можуть застосовувати двоставкові тарифи на послуги з постачання теплової енергії, затверджені в установленому порядку.

Встановлення двоставкових тарифів на послуги з постачання теплової енергії здійснюється за умови встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію.

Зміна тарифів на послуги з постачання теплової енергії та їх встановлення уповноваженим органом здійснюється одночасно із зміною та встановленням тарифів на теплову енергію.

Також постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25 червня 2019 року №1174 відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», статті 16 Закону України «Про теплопостачання» було затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання (далі - Порядок).

Згідно з п. 1.1. Порядку цей Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для суб`єктів природних монополій і суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, які є ліцензіатами НКРЕКП (далі - ліцензіати).

Цей Порядок застосовується під час встановлення НКРЕКП тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1.1 цієї глави, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів (п. 1.2. Порядку).

Згідно п. 1.3. Порядку цей Порядок не застосовується під час формування тарифів на виробництво теплової енергії теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками, системами автономного опалення та установками з використанням альтернативних джерел енергії.

Відповідно до п. 1.4. Порядку у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:

двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

одноставковий тариф на теплову енергію - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що реалізується споживачам (з урахуванням обсягів теплової енергії, що споживається ліцензіатом для потреб інших видів діяльності), визначена як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування, постачання, витрат на покриття втрат ліцензіата, планованого прибутку, коригування витрат і не розподілена на умовно-змінну та умовно-постійну частини тарифу;

структура тарифів - складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із провадженням у планованому періоді ліцензованого виду діяльності у сфері теплопостачання, які групуються за статтями відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що затверджені Міністерством фінансів України (далі - Мінфін), витрати на покриття втрат та коригування витрат;

тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання - вартість вироблення, транспортування та постачання одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат з урахуванням витрат на покриття втрат ліцензіата, планованого прибутку, коригування витрат, які встановлюються НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;

умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що відпускається з колекторів та/або надходить у теплову мережу, як грошовий вираз сумарної величини: планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво власними котельнями, витрат на виробництво теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками та установками з використанням альтернативних джерел енергії, не враховуючи витрати на виробництво теплової енергії в системах автономного опалення (у тарифах, встановлених органом, уповноваженим встановлювати відповідні тарифи), планованих витрат на покупну теплову енергію, що змінюється прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;

умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на транспортування та постачання теплової енергії, які є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;

Тарифи формуються для таких категорій споживачів:

населення;

бюджетні установи;

релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності);

інші споживачі.

Тарифи для кожної категорії споживачів визначаються на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії.

Пунктом 8.1 Порядку визначено, що формування одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання здійснюється шляхом визначення вартості вироблення, транспортування та постачання одиниці (1 Гкал) теплової енергії, яка складається з планованих витрат, що включаються до повної собівартості, витрат на покриття втрат підприємств, розрахованих відповідно до вимог цього Порядку, річного планованого прибутку (за наявності) та коригування витрат.

Розрахунок одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання проводиться шляхом ділення суми річних планованих витрат, що включаються до повної собівартості, витрат на покриття втрат підприємств, річного планованого прибутку (за наявності) та коригування витрат на плановий річний обсяг відпуску теплової енергії з колекторів та/або надходження теплової енергії у теплову мережу (за вирахуванням теплової енергії на господарські потреби ліцензованої діяльності у сфері теплопостачання) при розрахунку тарифів на виробництво теплової енергії і на плановий річний обсяг реалізації теплової енергії при розрахунку тарифів на транспортування і постачання теплової енергії, визначені річними планами виробництва, транспортування та постачання теплової енергії відповідно до пунктів 2.4 і 2.7 глави 2 цього Порядку (п. 8.2. Порядку).

Одноставкові тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії розраховуються ліцензіатами та встановлюються НКРЕКП окремо для кожного виду ліцензованої діяльності, яку провадить ліцензіат (п.8.3. Порядку).

Відповідно до п. 8.14 Порядку одноставкові тарифи на теплову енергію, що реалізується споживачам, є сумою тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Ліцензіатам, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, у разі згоди органу місцевого самоврядування, на території якого провадиться зазначена ліцензована діяльність, можуть в установленому порядку встановлюватися двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів. При цьому окремо визначаються умовно-постійна та умовно-змінна частини такого тарифу (п. 9.1 Порядку).

Формування двоставкового тарифу на теплову енергію здійснюється шляхом визначення грошового виразу умовно-змінної (вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії) та умовно-постійної (абонентська плата за 1 Гкал/год теплового навантаження) частин тарифу, застосування яких забезпечує планований річний дохід, що дорівнює сумі планованої річної повної собівартості, витрат на покриття втрат підприємств, відповідного планованого річного прибутку (за наявності), коригування витрат, які отримуються за умови застосування одноставкового тарифу, розрахованого відповідно до вимог цього Порядку (п.9.2 Порядку).

Теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на опалення споживачів, які отримують теплову енергію централізовано, теплового навантаження споживачів, від`єднаних від опалення, теплового навантаження на опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) підтверджується і визначається виходячи з показників енергетичного сертифіката будівлі. У випадку відсутності енергетичного сертифіката будівлі теплове навантаження підтверджується і визначається за показниками типових та/або індивідуальних проєктів, за якими збудовані ці об`єкти (при зміні вихідних даних проєктів, зокрема при переході частини споживачів на автономне опалення, зміні призначення приміщень, навантаження мають бути підтверджені уповноваженою установою) (п. 9.3 Порядку).

У разі неможливості визначення теплового навантаження об`єктів теплоспоживання згідно з вимогами пункту 9.3 цієї глави теплове навантаження (із зазначенням величини теплового навантаження на опалення споживачів, які отримують теплову енергію централізовано, теплового навантаження споживачів, від`єднаних від централізованого опалення, теплового навантаження на опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) підтверджується результатами незалежного енергетичного аудиту або органом місцевого самоврядування за умови надання інформації щодо достовірності вихідних даних для встановлення двоставкових тарифів та пооб`єктного переліку теплового навантаження в розрізі категорій споживачів.

Відшкодування витрат на проведення незалежного енергетичного аудиту не включається до структури тарифів (п. 9.4 Порядку).

Згідно п. 9.5 Порядку умовно-змінна частина двоставкового тарифу визначається як плата за 1 Гкал спожитої теплової енергії, що була відпущена з колекторів та/або надходить у теплову мережу ліцензіата, та грошовий вираз планованих витрат на виробництво теплової енергії і витрат на придбання теплової енергії, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії, розрахованих згідно з вимогами цього Порядку.

Відповідно до п. 9.6 Порядку умовно-постійна частина двоставкового тарифу визначається як абонентська плата за 1 Гкал/год теплового навантаження об`єктів теплоспоживання та грошовий вираз планованих витрат на транспортування і постачання теплової енергії, що є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії.

Під час формування двоставкових тарифів визначаються планована повна собівартість, витрати на покриття втрат підприємств, планований прибуток від ліцензованої діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (за наявності) та коригування витрат відповідно до вимог цього Порядку та здійснюється їх розподіл на умовно-змінну та умовно-постійну частини (п.9.7 Порядку).

До умовно-змінної частини тарифу включаються витрати на виробництво теплової енергії на котельнях, які перебувають на балансі або у власності, або в користуванні ліцензіата (без урахування витрат на виробництво теплової енергії в системах автономного опалення), витрати на виробництво теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками та установками з використанням альтернативних джерел енергії в тарифах, встановлених органом, уповноваженим встановлювати такі тарифи, витрати на придбання теплової енергії (п. 9.8 Порядку).

Згідно з п. 9.9 Порядку до умовно-постійної частини тарифу належать витрати на транспортування та постачання теплової енергії.

Розрахунок умовно-змінної частини двоставкових тарифів на теплову енергію відбувається з урахуванням вимог пунктів 8.5-8.8 глави 8 цього Порядку (п. 9.10 Порядку).

Розрахунок умовно-постійної частини двоставкових тарифів на теплову енергію проводиться шляхом ділення суми витрат, визначених згідно з вимогами пунктів 8.10-8.13 глави 8 цього Порядку, на сумарне теплове навантаження об`єктів теплопостачання споживачів згідно з річними планами виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (п. 9.11 Порядку).

Для встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання ліцензіат з дотриманням вимог чинного законодавства та з урахуванням положень цього Порядку подає до НКРЕКП у друкованому та електронному вигляді заяву про встановлення тарифів, розрахунки тарифів за встановленими формами з підтвердними, обґрунтовуючими, розрахунковими матеріалами і документами, що використовувалися для розрахунків тарифів, протокол проведення відкритого обговорення (відкритого слухання) на місцях, схвалену інвестиційну програму (п. 11.1.Порядку).

Згідно п. 11.2 Порядку документи, зазначені в пункті 11.1 цієї глави, подаються відповідно до форм та вимог Процедури встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, затвердженої постановою НКРЕКП від 31 березня 2016 року № 528, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 липня 2016 року за № 993/29123 (далі - Процедура).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про теплопостачання», Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», підпункту 5 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року № 715, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 31 березня 2016 року № 528 затвердила Процедуру встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання (далі Процедура).

Згідно п. 1.1. ця Процедура визначає порядок встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання.

Ця Процедура застосовується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), під час установлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання і в установленому законодавством порядку отримали відповідні ліцензії НКРЕКП (далі суб`єкти господарювання або ліцензіати), та поширюється на таких суб`єктів під час встановлення зазначених тарифів (п.1.2. Процедури).

Згідно з п. 1.3. Процедури ця Процедура не застосовується під час формування тарифів на виробництво теплової енергії теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками, системами автономного опалення та установками з використанням альтернативних джерел енергії.

У цій Процедурі терміни вживаються в таких значеннях:

встановлення тарифів - встановлення НКРЕКП для ліцензіатів тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання за визначеною структурою;

тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання - вартість вироблення, транспортування та постачання одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат з урахуванням витрат на покриття втрат ліцензіата, планованого прибутку, коригування витрат, які встановлюються НКРЕКП без урахування податку на додану вартість.

Інші терміни в цій Процедурі вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про теплопостачання» та інших нормативно-правових актах у сфері теплопостачання ( п. 1.4. Процедури).

Згідно з п. 1.6. Процедури рішення щодо встановлення тарифів приймаються НКРЕКП на засіданнях, які проводяться у формі відкритих слухань, після розгляду комплекту документів, поданого заявником з дотриманням процедур, визначених Порядком проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 червня 2017 року № 866 (далі - Порядок проведення відкритого обговорення), відповідними структурними підрозділами НКРЕКП і підготовки їх пропозицій, шляхом усебічного та повного з`ясування позицій усіх учасників. Рішення щодо встановлення тарифів оформлюються постановами НКРЕКП з відповідними додатками, у яких визначаються структури тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а у разі встановлення двоставкових тарифів - структури двоставкових тарифів на теплову енергію.

Рішення НКРЕКП про встановлення тарифів на виконання вимог законів України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» оприлюднюються на офіційному вебсайті НКРЕКП (п. 1.7. Процедури).

Рішення НКРЕКП з питань встановлення тарифів набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному вебсайті НКРЕКП, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. НКРЕКП оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття (п. 1.8. Процедури).

Постановою НКРЕКП від 14 січня 2020 року № 94 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ТЕПЛОВИХ МЕРЕЖ «ЧЕРКАСИТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» ЧЕРКАСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ було установлено позивачу двоставковий тариф на теплову енергію.

Зазначена постанова набрала чинності з дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті Національно комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

День оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора: 16 січня 2020 року. (https://www.пегс.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifiv-na-teplovu-enersiyu-ii-virobnitstvo-transportuvannva-postachannya-komunalnomu-pidpriemstvu-teploviklb- merezh-cherkasiteplokomunenergo-cherkaskoi-miskoi-radi).

Згідно п. 4.2.3 договору постачальник зобов`язаний повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 червня 2018 року № 130 затверджено Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності.

Цей Порядок визначає механізм інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) з обґрунтуванням такої необхідності виконавцями комунальних послуг, тарифи для яких встановлюються органами місцевого самоврядування (далі - орган, уповноважений встановлювати тарифи).

Положення цього Порядку застосовуються при зміні цін/тарифів на комунальні послуги як за результатами перегляду тарифів і їх структури (або встановлення нових тарифів), так і за результатами перерахунку окремих складових тарифів (коригування тарифів).

Згідно з п.п. 5, 6 вищевказаного Порядку інформація, зазначена у пунктах 3, 4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Виконавець комунальних послуг може обрати один із вищеперелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. За допомогою інших способів, передбачених в абзаці першому цього пункту, а також шляхом обов`язкового розміщення інформаційного повідомлення у платіжному документі, що застосовується для оплати спожитих послуг, виконавець комунальних послуг повідомляє споживачів про намір зміни тарифів (або встановлення нових тарифів) на комунальні послуги та обов`язково зазначає джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач.

Виконавець комунальних послуг за власним бажанням може додатково також доводити до відома споживачів інформацію про намір зміни тарифів за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Способи доведення до відома споживачів інформації не обмежуються передбаченими цим Порядком.

В опалювальний період нарахування плати (умовно-змінна частина) проводиться за фактично спожиту теплову енергію (Гкал). Місячна абонентська плата (умовно-постійна частина) розраховується з урахуванням теплового навантаження об`єкта теплоспоживання, нараховується з розрахунку на 1м2 площі будівлі (за 1 Гкал/годину) та сплачується не залежно від показників лічильників теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін, а у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 189, 191 Господарського кодексу України та ст. 10, 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни. Державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку.

Позивачем здійснено розрахунок заборгованості відповідача за спірний період, відповідно до якого:

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.09.2021 № 1016 з 01.10.2021 приєднане теплове навантаження на приміщення за адресою вул. Смілянська, 2, де розташований споживач ПП «РЕУ Смілянська 2», затверджене у розмірі:

блок обслуги - 0,0481 Гкал/год;

офіс - 0,0399 Гкал/год.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28.12.2021 № 1571 затверджений тариф дія категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу 5071,04 грн/Гкал (з ПДВ),

у мовно-постійна частина двоставкового тарифу 288 484,44 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.02.2022 № 138 з 01.04.2022 скореговане приєднане теплове навантаження для приміщення, де розташований споживач, та з 01.04.2024 становить у наступних розмірах:

блок обслуги - 0,0337 Гкал/год;

офіс - 0,027 Гкал/год.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.04.2022 № 290 та від 28.04.2022 № 319 встановлено з 14.04.2022 наступний тариф:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 4521,05грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу 272 334,56 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Середній тариф умовно-постійної частини двоставкового тарифу:

З 01.04 по 13.04. 2022: (288 484,44 грн/Гкал/год (з ПДВ) / 30 днів х 13 днів = 125 009,924 грн/Гкал/год (з ПДВ).

З 14.04 по 30.04. 2022:

272 334,56 грн/Гкал/год (з ПДВ) / 30 днів х 17 днів = 154 322,9173грн (з ПДВ).

125 009,924 грн/Гкал/год +154 322,9173 грн = 279 332,84 грн (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.09.2022 № 802 та від 27.10.2022 № 948 встановлений з 01.10.2022 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 5071,04 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу 288 484,44 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.09.2022 № 800 з 01.10.2022 приєднане теплове навантаження на приміщення за адресою вул. Смілянська, 2, де розташований споживач ПП «РЕУ Смілянська 2», затверджене у розмірі:

блок обслуги - 0,0302 Гкал/год;

офіс - 0,0364 Гкал/год.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 22.08.2023 № 1120 встановлений з 23.08.2023 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 5097,77 грн/Гкал (з ПДВ).

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 286 404,6 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Середній тариф у серпні:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - ((5071,04 грн/Гкал : 31 день) х 22 дні) + (5097,77 грн/Гкал : 31 день) х 9 днів) = 5078,79 грн/гкал (з ПДВ);

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - ((288 484,44 грн/Гкал/год: Зідень) х 22 дні) + ((286 404,63 грн/Гкал/год : 31 день) х 9 днів) 287 880, 63 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.09.2023 № 1218 встановлений з 01.09.2023 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2320,91 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 205 796,3 Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.09.2022 № 802 та від 27.10.2022 № 948 встановлений з 01.10.2023 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2821,76 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу 259 085,11 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.10.2023 № 1561 затверджене приєднане теплове навантаження на послугу з постачання теплової енергії для приміщень споживача ПП «РЕУ Смілянська 2», затверджене у розмірі:

блок обслуги - 0,009971 Гкал/год;

офіс - 0,008259 Гкал/год.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1786 від 21.11.2023 встановлений з 01.11.2023 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2760,78 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу 257 124,38 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1859 від 04.12.2023 встановлений з 01.12.2023 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2546,09 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу 250 221,98 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 72 від 24.01.2024 встановлений з 01.01.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу 2401,63 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу 245 947,02 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 139 від 06.02.2024 встановлений з 01.02.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2303,14 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 242 770,52 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 256 від 07.03.2024 встановлений з 01.03.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2206,39 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 239 650,6 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 410 від 02.04.2024 встановлений з 01.04.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2096,22 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 236 097,57 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 642 від 03.05.2024 встановлений з 01.05.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2146,38 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 237 715,28 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 808 від 04.06.2024 встановлений з 01.06.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2305,43 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 242 844,54 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 935 від 04.07.2024 встановлений з 01.07.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»;

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2275,67 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 241 884,76 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1018 від 01.08.2024 встановлений з 01.08.2024 тариф для категорії споживачів «інші споживачі»:

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 2335,62 грн/Гкал (з ПДВ),

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 244 082,36 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Загальний розмір заборгованості за поставлену теплову енергію за період з лютого 2022 року до серпень 2024 року становить 469 323,31 грн.

З наданого суду розрахунку слідує, що позивач здійснював нарахування плати за спожиту теплову енергію виходячи з умовно-постійної частини двоставкового тарифу.

Судом перевірений розрахунок позивача та встановлено, що він зроблений арифметично вірно з врахуванням тарифів, які встановлювалися рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради у певний період часу, вимога позивача про її стягнення є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, згідно з п. 6.2. договору споживач зобов`язаний самостійно провести до 10 числа місяця наступного за розрахунковим перерахунок за фактично спожиті послуги і повідомити про це постачальника.

Тобто право на нарахування інфляційних та річних у позивача виникло на наступний день після дня, коли відповідач зобов`язаний був розрахуватися за теплову енергію, тобто з 11 числа.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач відповідно до ст. 625 ЦК України заявив вимогу про стягнення з відповідача 62 285 грн 61 коп. інфляційних втрат та 21 301 грн 68 коп. 3 % річних.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Суд зазначає, що позивач надав «Розрахунок сум штрафних санкцій, пов`язаних з простроченням розрахунків за теплову енергію» у виді таблиці (додаток до позову), з якого неможливо з`ясувати та перевірити правильність здійснення позивачем розрахунку, з огляду на визначені періоди нарахування, в т.ч. числі як вже зазначалось початку періодів прострочення.

Відповідач не надавав контрозрахунок розміру і порядку нарахування штрафних санкцій згідно з договором (пені), трьох процентів річних і інфляційних втрат, при цьому повністю заперечував наявність заборгованості.

У позовній заяві, посилаючись на пункт 7.2.3 договору позивач зазначає, що здійснив розрахунок пені (той самий додаток до позову) станом на 31.08.2024 у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за період з 01.02.2022 по 31.07.2024, яка складає 8235 грн 92 коп. Одночасно у прохальній частині (п. 4) позову позивач просить стягнути пеню на свою користь у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за інший період з 01.11.2023 по 31.07.2024, яка складає 8235 грн 92 коп., за наданим розрахунком періоди нарахування визначені по іншому. Отже позивачем не наведено однозначний порядок (спосіб) обчислення та визначення саме стягуваного розміру пені.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв`язку з невірним розрахунком суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення пені в заявленому розмірі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про стягнення 561 146, 52 грн підлягають до часткового задоволення у частині стягнення з відповідача 469 323, 31 грн основної заборгованості.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 7039,85 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «РЕУ Смілянська 2» (вул. Смілянська, 2, м. Черкаси, 18002, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (вул. Остафія Дашковича, 62, м. Черкаси, 18001, )

469 323,31 грн основної заборгованості,

7039,85 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 11 червня 2025 року.

Суддя О.В. Чевгуз