СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
10 червня 2025 року м. Харків Справа № 922/210/25
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,
представники учасників справи не з`явились
розглянувши заяву ФОП Таранухи С.А. про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/210/25
за позовом Фізичної особи - підприємця Таранухи Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі № 922/210/25 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Продснаб Плюс" (вул. Шкільна, буд. 6, с. Кутузівка, Харківський р-н, Харківська обл., 62405; ) на користь фізичної особи - підприємця Таранухи Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - заборгованість у розмірі 82318,00 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ТОВ "Продснаб Плюс" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі № 922/210/25 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі № 922/210/25 апеляційну скаргу ТОВ "Продснаб Плюс" (вх. № 821Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі № 922/210/25 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі № 922/210/25 залишено без змін.

22.05.2025 до Східного апеляційного господарського суду від ФОП Таранухи С.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/210/25, в якій він просить стягнути з ТОВ "Продснаб Плюс" () на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000, 00 грн.

Згідно з ч.1, 2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Східного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» 02.05.2025, позивач, серед іншого, зазначив, що ним у зв`язку із розглядом даної справи було понесено витрати на професійну правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Як вже зазначалося, 22.05.2025 до Східного апеляційного господарського суду від ФОП Таранухи С.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/210/25, в якому він просить стягнути з ТОВ "Продснаб Плюс" () на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000, 00 грн.

До вказаної заяви додано:

- копію Договору про надання правової допомоги від 23.12.2024, укладеного між ФОП Таранухою С.А. та адвокатом Рябоконем К.Ю.;

- копію Акту виконаних робіт відповідно до Договору б/н від 23.12.2024 про надання правової допомоги;

- копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 на суму 30 000,00 грн. із призначенням платежу : «Відповідно договору про надання правової допомоги від 23.12.2024, свідоцтво на право заняття адвокатської діяльністю№ 003236 від 21.03.2018».

Вказану заяву 22.05.2025 було передано на розгляд раніше визначеному складу суду: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А,, суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 прийнято заяву ФОП Таранухи С.А. про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/210/25 до провадження. Розгляд заяви призначено на 10.06.2025 о 15:30 год.

В судове засідання 10.06.2025 представники учасників справи не заявились, про дату час та місце проведення судового повідомлені належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення позивачу 05.06.2025 копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 та довідка про доставку відповідачу в електронний кабінет електронного листа (ухвали Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2025).

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, у справі достатньо матеріалів для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає за можливе розглянути зазначену заяву в даному судовому засіданні за відсутністю представників позивача та відповідача.

Розглянувши заяву ФОП Таранухи С.А. про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає про таке.

Згідно з ч. 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом п. 1 ч. 2 статті 126, ч. 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 30.08.2023 у справі № 911/3586/21 викладено висновок про те, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Із наданих позивачем доказів вбачається таке.

22.12.2021 між ФОП Таранухою С.А., Клієнтом, та адвокатом Рябоконем Кирилом Юрійовичем, Адвокатом, було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами пункту 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором та за домовленістю щодо складання процесуальних документів у справі про стягнення заборгованості з ТОВ «Продснаб Плюс» за Договором поставки №29/01-01-16 від 01.01.2016.

Пунктом 4.1 зазначеного Договору встановлено, що гонорар за правову допомогу, надану згідно з пунктом 2 Договору, визначається Сторонами та оплачується Клієнтом.

Згідно з пунктом 4.2 даного Договору, враховуючи складність справи, обсяг часу і робіт, що вимагаються для належного виконання доручення, прогнозованої кількості судових засідань (слідчих дій), вірогідність того, що прийняття доручення суттєво ускладнить виконання інших доручень у звичайному часовому режимі за взаємною домовленістю сторін гонорар за правову допомогу щодо виконання певного доручення може визначатися у додаткових угодах до цього договору.

Відповідно до пункту 4.3 даного Договору Сума гонорару за даним договором складає З0 000 (тридцять тисяч) гривень

Як встановлено пунктом 44 цього Договору, гонорар, визначений у п. 4.3 договору, сплачується клієнтом впродовж 30 (тридцяти) днів після винесення судового рішення у справі про визнання права власності клієнта на майно. Клієнт погоджується, що гонорар адвоката має бути сплачений незалежно від задоволення позовних вимог.

Пунктом 4.5 зазначеного Договору сума гонорару перераховується Клієнтом на поточний рахунок Адвоката або передається готівкою.

Пунктом 4.6. наведеного Договору передбачено, що за окремими дорученнями з надання правової допомоги Сторони можуть встановлювати інші розміри гонорару та порядок його сплати, про що укладається окрема угода, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Отже сторони у Договорі визначили фіксований гонорар (30 000,00 грн.) із можливістю застосування погодинної оплати за окремим погодженням між сторонами .

На підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу позивач надав підписаний сторонами Акт виконаних робіт відповідно до Договору б/н від 23.12.2024 про надання правової допомоги.

Згідно із даним документом Адвокат надав клієнту такі послуги:

- зустріч із клієнтом та формування правової позиції (2 год.) вартістю 5000,00 грн.;

- написання та направлення письмової вимоги до ТОВ «»Продснаб Плюс» (1 год.) вартістю 2500 грн.;

- написання позовної заяви (4 год.) вартістю 10 000,00 грн.;

- написання клопотання про витребування доказів (2 год.) ванртістю 5000,00 грн.

- написання відзиву на апеляційну скаргу (3 год.) 7500,00 грн. грн.

Всього до сплати 30 000,00 грн.

Також згідно з наданою позивачем копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 Клієнтом за надані за Договором послуги було сплачено адвокату 30 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що факт надання послуг, наведених у зазначеному Акті приймання-передачі , підтверджується матеріалами справи.

При цьому, слід зазначити, що зазначені в акті послуги щодо зустрічі із клієнтом та формування правової позиції (2 год.) вартістю 5000,00 грн., написання та направлення письмової вимоги до ТОВ «»Продснаб Плюс» (1 год.) вартістю 2500 грн., написання позовної заяви (4 год.) вартістю 10 000,00 грн., написання клопотання про витребування доказів (2 год.) вартістю 5000,00 грн. надавалися Клієнту при розгляді даної справи в суді першої інстанції.

Проте, позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат в порядку ч.1, 2 ст.124 ГПК України суду не надавався, як не надавались в порядку ч.8 ст.129 ГПК України і докази понесення витрат на професійну правову допомогу. Відсутня в матеріалах справи і заява позивача про ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу.

За таких обставин заява позивача про ухвалення додаткового рішення в частині вищенаведених послуг задоволенню не підлягає.

Що стосується заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, яка стосується послуги, що надавалася Адвокатом Клієнтові при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а саме: написання відзиву на апеляційну скаргу (3 год.) вартістю 7500,00 грн., то колегія суддів в цій частині заяви позивача зазначає про таке.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (зокрема - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

Колегія суддів зазначає, що справа №922/210/25 за рівнем складності не передбачає ані поглибленого теоретичного дослідження, ані дослідження великої кількості нормативно-правових актів та доказів. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції адвокатом щодо суті спору складено один документ : відзив на апеляційну скаргу, частина доводів якого є ідентичними доводам, викладеним у позовній заяві; по суті справа розглядалась судом апеляційної інстанції в одному судовому засіданні 20.05.2025, в якому приймав участь не адвокат позивача, а позивач особисто .

Отже, враховуючи критерії розумності, співмірності та реальності понесених стороною витрат на правничу допомогу, з огляду на рівень складності даної справи, кількість та рівень обґрунтованості складених представником позивача процесуальних документів, заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає зменшенню до 5000,00 грн.

Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням матеріалів справи, а також наведених вище норм чинного законодавства та практики Верховного Суду щодо їх застосування, колегія суддів зазначає, що заяву фізичної особи - підприємця Таранухи Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/210/25 слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу, а в решті заяви - відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись статтями 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи - підприємця Таранухи Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/210/25 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продснаб Плюс" (вул. Шкільна, буд. 6, с. Кутузівка, Харківський р-н, Харківська обл., 62405; ) на користь фізичної особи - підприємця Таранухи Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

В решті вимог заяви фізичної особи - підприємця Таранухи Сергія Анатолійовича відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна додаткова постанова підписана 18.06.2025.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко