ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/40/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

секретар судового засідання: Стретович Н.К.,

за участю представників сторін:

від позивача: Подорожній А.С. діє на підставі ордеру серії ВН №1456689 від 07.01.2025р.

від відповідача: Гуртовенко Р.М. - адвокат, ордер серії АМ №1104457 від 21.01.2025.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" в інтересах Колективного автотранспортного підприємства 0662 Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків в сумі 18 037 956,2 грн.

Процесуальні дії по справі.

Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" звернулося до суду з позовом в інтересах Колективного автотранспортного підприємства 0662 Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" про стягнення з бувшого керівника ОСОБА_1 18037956,20 грн. збитків.

Ухвалою від 13.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11.02.2025 р.

03.02.2025р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 125-207 т.1).

06.02.2025р. представником відповідача подано заяву про скасування заходів забезпечення позову. (а.с. 210-224 т.1).

Ухвалою суду від 06.02.2025р. прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. (а.с. 225 т.1).

11.02.2025р. в судому засіданні оголошено перерву до 18.02.2025р.

12.02.2025р. від позивача надійшла відповідь на відзив. (а.с. 226-232 т.1).

14.02.2025р. та 17.02.2025р. представником відповідача подана заява про застосування строків позовної давності. (а.с. 24-39 т.2).

18.02.2025р. в судовому засіданні оголошено перерву до 20.02.2025р.

20.02.2025р. від представника позивача надійшла відповідь на питання представника позивача в порядку письмового опитування, які зазначені в позовній заяві. (а.с. 49-56 т.2).

Ухвалою суду від 18.02.2025р. клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково. (а.с. 59-61 т.2).

В судовому засіданні 20.02.2025р. судом оголошувалась перерва до 12.03.2025р.

11.03.2025р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.67-74 т.2).

12.03.2025р. представником відповідача подано заперечення на клопотання позивача про долучення доказів. (а.с.75-76 т.2).

12.03.2025р. представником позивача подано клопотання про витребування доказів у ОСОБА_1 (а.с.78-79 т.2).

12.03.2025р. позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копій: протоколу допиту ОСОБА_2 від 23.04.2011р.; угоди про розірвання договору купівлі продажу; протоколу допиту ОСОБА_3 ; акту прийому- передачі від червня 2008 року; довідки від 25.06.2021 року; наказу від 22.01.2008 року; протоколу від 23.01.2008 року; протоколу від 12.05.2008 року. (а.с.80-94 т.2).

В судовому засіданні 12.03.2025 р. судом розглядалось клопотання про долучення доказів, подане представником позивача. За результатами розгляду вказаного клопотання, суд постановив прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи копію наказу від 22.01.2008 року та копію протоколу від 23.01.2025р. Щодо решти доказів суд залишив без розгляду клопотання. (а.с.95-97 т.2).

Ухвалою від 12.03.2025р. судом задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у ОСОБА_1 , а саме: оригінали фінансового звіту суб`єкта малого підприємства за 01.01.2010р. та баланс за 01.10.2007р. (а.с.98 т.2).

28.03.2025р. представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2025р. надано оригінали фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 01.01.2010р. та баланс за 01.10.2007р. (а.с.101-103 т.2).

31.03.2025р. представником позивача подані додаткові пояснення до клопотання про долучення доказів, в яких представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на їх подачу. (а.с.104-113 т.2).

Ухвалою від 01.04.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/40/25 до судового розгляду по суті на 01.05.2025р. (а.с. 118-119 т.2).

03.04.2025р. представником позивача подане клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. (а.с.120-123 т.2).

01.05.2025р. представником відповідача подані додаткові пояснення у справі. (а.с. 126-135 т.2).

В судовому засіданні 01.05.2025р. судом оголошувалась перерва до 14.05.2025р.

14.05.2025р. представником позивача подані клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 та про відкладення розгляду справи (а.с.139-148 т.2).

Ухвалою від 14.05.2025р. суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 та відклав розгляд справи по суті на 27.05.2025р.

Ухвалою від 27.05.2025р. суд відклав розгляд справи по суті на 03.06.2025р.

03.06.2025р. на стадії з`ясування обставин та дослідження доказів судом оголошувалась перерва до 09.06.2025р.

09.06.2025р. представником відповідача подано письмо викладений виступ у судових дебатах. (а.с. 158-163 т.2).

В судовому засіданні 09.06.2025р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" зазначає, що являється засновником КАТП 0662 і звернулося до суду в його інтересах.

Мотивуючи позовні вимоги, вказує, що відповідач, перебуваючи на посаді керівника КАТП 0662, відчужив належне підприємству нерухоме майно за адресою: м. Житомир, вул.Промислова, 22, на підставі договору купівлі-продажу приміщень від 24.01.2008 року, чим завдав позивачу збитків на суму 18037956,20 грн.

Вважає дії відповідача з відчуження майнового комплексу неправомірними, такими, що вчинені всупереч інтересам КАТП 0662 , без дотримання процедури погодження відповідних дій з засновником підприємства, з наданням недостовірних відомостей третім особам, зокрема нотаріусу, який посвідчував відповідну угоду, а також покупцю.

Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" вказало, що під час аудиту діяльності підпорядкованих підприємств були виявлені факти вчинення ОСОБА_1 , як колишнім директором КАТП 0662, дій, що мають ознаки неналежного та недобросовісного виконання покладених на нього обов`язків із зловживанням своїм розсудом під час прийняття рішень без дотримання процедури попереднього погодження, з наданням недостовірних відомостей нотаріусу, який посвідчував угоду та покупцю, що призвело до завдання КАТП 0662 збитків у вигляді безпідставного та безоплатного вибуття активів з власності позивача.

Зазначив, що Статутом позивача передбачено отримання згоди на відчуження майна підприємства, що відповідачем зроблено не було.

Заявник зазначив, що оригінали листа-погодження № 23 від 23.01.2008 р. та протокол № 3 засідання правління Житомирського обласного об`єднанням по агропромисловому будівництву корпорації "Житомироблагропромбуд" про надання згоди на відчуження майнового комплексу ПП "Іглс", копії яких містяться у справі № 906/682/21, жодним з учасників справи не були надані. Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" звернулось до НАЦ "Інститут судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса" з метою проведення технічного дослідження вищевказаних документів. За висновком експерта № 229 від 05.03.2024 р. та № 230 від 04.03.2024 р. копії вищевказаних документів виготовлені шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювальної техніки.

Про діяльність відповідача не в інтересах позивача також свідчить відсутність оплати з боку покупця за придбаний за договором купівлі-продажу майновий комплекс. Копії прибуткових касових ордерів, які надані в підтвердження проведених оплат за майновий комплекс у справі № 906/682/21 по своїй формі не відповідає формі встановлений наказом Міністерства статистики України № 51 від 15.02.1996 р. "Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій". Про здійснену оплату мала бути нотаріально засвідчена заява продавця, а сплата коштів за умовами договору мала бути проведена в безготівковій формі.

Окрім того, через дії відповідача разом з майновим комплексом з володіння позивача також вибула й відповідна земельна ділянка, на якій він розміщений. У зв`язку з необізнаністю позивача про протиправні дії відповідача, майновий комплекс продовжував обліковуватися на балансі підприємства, і за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2023 р. було сплачено плату за землю на загальну суму 230956,18 грн.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги вказав, що рішенням господарського суду Житомирської області у справі №906/682/21 від 22.12.2021р. та постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022р. встановлено обставини, що директор ОСОБА_1 мав всі необхідні повноваження на укладання договору купівлі-продажу від 24.01.2008р., на підставі якого відбулося відчуження майнового комплексу за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 22.

Суди в цій справі встановили, що правочини з відчуження спірного майнового комплексу є такими, які відповідають вимогам закону, майно вибуло із власності КАТП-0662 з його волі за наявності згоди засновника, та у законний спосіб, при цьому станом на час укладання договору купівлі-продажу від 24.01.2008р. не було порушень прав трудового колективу, статуту КАТП-0662, не існувало жодних заборон на відчуження майна тощо.

Корольовським районним судом м. Житомира розглядалася справа №2-2273/08 за позовом першого заступника прокурора Житомирської області, що діяв в інтересах позивачів (окремих колишніх працівників КАТП-0662), до КАТП-0662, ПП "Іглс", ТОВ "АТП №0662" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 24.01.2008р., від 29.01.2008 року, предметом яких є майновий комплекс виробничих будівель загальною площею 5365,0 кв.м. за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 22.

Рішенням суду у даній справі, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2009р., у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що КАТП-0662 мало право відчужувати належне йому майно, порушень законодавства при відчуженні майна не було.

На думку відповідача, пред`явлення позивачем позову про стягнення збитків є спробою переглянути обставини, які досліджувались та були встановлені у справах №№906/682/21, 2-2273/08.

Разом з тим, відповідач просить до позовних вимог Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" застосувати строк позовної давності.

У своїй відповіді на відзив позивач звертає увагу суду, що обставини справ №906/682/21 та №2-2273/08 не мають обов`язкового значення для врахування у цій справі, оскільки вони стосуються інших суб`єктів та не доводять факти, на які посилається відповідач. Насамперед докази на які посилається позивач, на його думку, є суттєвими для розгляду даної справи і не досліджувались в жодній справі, на які посилається відповідач.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" являється засновником Колективного автотранспортного підприємство 0662 Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд".

Згідно ст.54 ГПК України власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

В порядку ст. 54 ГПК України Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" звернулось до суду в інтересах Колективного автотранспортного підприємство 0662 про стягнення з ОСОБА_1 збитків, завданих в результаті неправомірних дій з продажу майна на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 24.01.2008, укладеного між Колективним автотранспортним підприємством 0662 Житомирського обласного кооперативно-державного виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Облагробуд" Колективної корпорації "Украгропромбуд" та Приватним підприємством "Іглс" (а.с. 51-53 т. 1).

За умовами вищевказаного договору КАТП 0662 передає у власність (продає), а Приватне підприємство "Іглс" приймає у власність (купує) майновий комплекс виробничих будівель, загальною площею 5365,0 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) кв.м., а саме: прохідну літ. "А", цегла, площею 38,1 кв.м., мийку літ. "В", цегла, площею 400,8 кв.м., склад ПММ літ. "Г", цегла, площею 126,6 кв.м., адмінбудинок, цех, літ. "Д", цегла, площею 3551,7 кв.м., склад літ. "Е", цегла, площею 522,2 кв.м., склад літ. "З", цегла, площею 140,4 кв.м., гараж літ. "И", цегла, площею 391,6 кв.м., майстерню літ. "К", цегла, площею 193,6 кв.м. (приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.1. договору). Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., реєстраційний номер 1272.

За п. 1.2. договору приміщення належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради 17.09.2007 на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 13.09.2007 за р.№690, яке зареєстроване в Комунальному підприємстві "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 02.10.2007 за р.№5206384.

Відповідно до п. 2.1. договору, продаж приміщення вчинено за домовленістю сторін за 879000,00 грн., які покупець зобов`язується перерахувати на розрахунковий рахунок продавця до 24.01.2009. Факт розрахунку та відсутність матеріальних претензій буде підтверджуватися заявою представника продавця, справжність підпису якого буде засвідчено нотаріально.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації, відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України (п. 3.1. договору).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.12.2021р. у справі №906/682/21 за позовом Колективного автотранспортного підприємства 0662 Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП №0662" в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу загальною площею 5365.0 кв.м від 24.01.2008, укладений між колективним автотранспортним підприємством 0662 Житомирського обласного об`єднання "Житомироблагропромбуд" та приватним підприємством "Іглс" відмовлено.

В процесі розгляду справи №906/682/21 судом було встановлено, що ОСОБА_1 директором КАТП 0662 був призначений з 18.01.2008 наказом Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" № 159 від 27.12.2007 строком на один рік на підставі рішення правління Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву корпорації "Житомироблагропромбуд" від 27.12.2007.

Контракт (строковий трудовий договір) між Житомирським обласним об`єднанням по агропромисловому будівництву корпорації "Житомироблагропромбуд" в особі голови правління Даценко С.О. та ОСОБА_1 було підписано 18.01.2008 .

Вважаючи, що діями тодішнього керівника КАТП-0662 ОСОБА_1 щодо відчуження майнового комплексу завдано шкоди, Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" звернулося до суду з позовом про стягнення з нього 18 037 956,20 грн. збитків, з яких 17807000,00 грн. вартість майнового комплексу та 230956,18 грн. - плата за землю за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2023 р., яка перебувала на праві постіного користування у позивача .

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п. 1.2. Статуту Колективного автотранспортного підприємства 0662 в редакції 1995 року, засновником Колективного автотранспортного підприємства 0662 є об`єднання "Житомироблагробуд" (т.1, а.с.55-59).

Пунктом 3.1 Статуту визначено, що управління колективним підприємством здійснюється відповідно до положень статуту при поєднанні принципів самоврядування трудового колективу і прав засновника.

У п. 3.2. Статуту зазначено, що засновник реалізує свої права по управлінню колективним підприємством через директора колективного підприємства, що є представником інтересів засновника і трудового колективу. Втручання засновника в оперативно-розпорядчу діяльність колективного підприємства не допускається.

За п. 3.4. Статуту керівник колективного підприємства, серед іншого, розпоряджається майном колективного підприємства у відповідності з укладеними договорами, укладає договори, в тому числі трудові, видає доручення, користується правом розпорядження майном.

Колективне підприємство може, зокрема, продавати належне йому майно, передавати іншим організаціям, обмінювати, здавати в оренду, передавати безкоштовно в тимчасове користування, а також списувати його з балансу у відповідності з діючим законодавством та за згодою засновника (п. 2.2. Статуту).

Стаття 65 ГК України передбачає, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства (частини перша - друга).

Відповідно до частин 1, 3 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/21493/17 вказав, що згідно з вимогами статті 92 ЦК України особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише в невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі №911/2129/17 зазначила, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 92 ЦК України якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Наведеними вище положеннями статті 92 ЦК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.

Відшкодування збитків, завданих посадовою особою юридичної особи її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані:

- діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями;

- діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами;

- діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа подала недостовірну інформацію;

- бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

Суд ураховує, що при застосуванні статті 92 ЦК України потрібно оцінювати не лише формальну сторону питання - дотримання посадовою особою всіх положень законодавства, статуту, рішень загальних зборів учасників/акціонерів тощо. Оскільки, якщо посадова особа формально виконала всі вимоги законодавства та установчих документів, її дії (бездіяльність) можуть не бути добросовісними, розумними та вчиненими в інтересах товариства (підприємства).

Відповідно од ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Водночас зі змісту частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Тобто наявність вини презюмується та не підлягає доведенню позивачем.

Спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача, тобто відповідача у правовідносинах про відшкодування шкоди.

Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Згідно матеріалів справи сума заявлених до стягнення 18 037 956,20 грн. збитків складається з 17807000,00 грн. вартості майнового комплексу станом на 30.12.2024р. та 230956,18 грн. сплаченої плати за землю, на якій розташований відчужений комплекс.

В підтвердження вказаних сум позивач надав суду висновок про вартість оцінюваного майна від 30.12.2024р. (т.1, а.с.87 на звороті) та витяги щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску (т.1, а.с.88-93).

Позивач в позовній заяві вказував про нездійснення оплати за майновий комплекс з боку покупця за договором від 24.01.2008р., в зв`язку з чим і просив стягнути з відповідача фактичну вартість комплексу, яку називає понесеними збитками. Відсутність оплати вартості майнового комплексу позивач підтверджує висновком за результатами проведення аналізу первинних документів та бухгалтерської документації від 15.12.2023р. (т.1, а.с.76-85).

Суд зауважує, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин.

Збитками в розумінні цивільного законодавства є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Традиційно розрізняють:

1. Прямі збитки - це фактично заподіяна шкода, розмір якої фізично можна встановити шляхом визначення відновлювальної вартості активу його заміщення на ідентичний або ж аналогічний.

2. Непрямі збитки - втрати очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим грошових сум (чи інших цінностей), якби інша особа не допустила правопорушення.

Як вже вказувалось, позивач має довести суду наявність шкоди (збитків) та її розмір.

Водночас, проаналізувавши доводи позовної заяви та додані до неї докази, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума за своєю правовою природою не відноситься до збитків.

Так, сума вартості проданого майнового комплексу, яка за твердженням позивача не була сплачена Приватним підприємством "Іглс", за своєю правовою природою не відноситься до збитків, оскільки виникла з договірних правовідносин ПП "Іглс" та КАТП-0662, а тому до її регулювання не можуть застосовуватись приписи ст.1166 ЦК України.

За вказаних обставин, позивач помилково вважає, що грошове зобов`язання однієї із сторін правочину є збитками продавця, заподіяними діями чи бездіяльністю його посадової особи.

Також, суд звертає увагу, що згідно п.2.1 договору від 24.01.2008р. вартість предмету продажу становила 879 000,00 грн., а позивач визначив вартість майнового комплексу в сумі 17 807 000,00 грн., яка обрахована станом на 30.12.2024р. Обґрунтування проведення оцінки вартості комплексу станом на час звернення до суду позивач у позовній заяві не вказав, як і представник в судовому засіданні не пояснив.

Окрім того, суд звертає увагу, що факт неоплати вартості придбаного майнового комплексу позивач доводить висновком за результатами проведення аналізу первинних документів та бухгалтерської документації від 15.12.2023р., який не відповідає вимогам до висновку експерта, визначеним ст.98 ГПК України.

Так, у висновку відсутні дані щодо того, що він складений особою, яка має свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта та що ця особа має спеціальні знання для проведення дослідження в галузі бухгалтерського обліку.

Вказаний висновок складений ТОВ Житомирська юридична компанія "Кодекс", яке згідно даних ЄДРПОУ здійснює наступні види діяльності: Діяльність у сфері права; Діяльність агентств працевлаштування; Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; Діяльність у сфері зв`язків із громадськістю.

З огляду на наведене, вказаний висновок, складений за результатами внутрішньої перевірки діяльності підприємства, не є належним доказом в підтвердження нездійснення розрахунків за договором купівлі-продажу від 24.01.2008р.

Згідно ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо доводів позивача, що дії відповідача з відчуження майнового комплексу вчинені без дотримання процедури погодження відповідних дій з засновником підприємства, то вказані обставини з`ясовувались судом в рамках господарської справи №906/682/21.

У справі 906/682/21 встановлено, що в матеріалах нотаріальної справи наявні копії: листа-погодження від 23.01.2008 за підписом голови правління Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву корпорації "Житомироблагропромбуд", в якому директору Колективного автотранспортного підприємства 0662 Веремієнку Г.І. повідомлено про дозвіл на продаж цілісного майнового комплексу за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 22 загальною площею 5365,0 кв.м та загальною сумою 879000,00 грн приватному підприємству "Іглс", статуту КАТП 0662 в редакції від 1995 року, статуту Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву корпорації "Житомироблагропромбуд" в редакції від 2005 року.

З огляду на наявність дозволу Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" як засновника Колективного автотранспортного підприємства 0662 на відчуження майнового комплексу виробничих будівель за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 22, суд вважає, що договір купівлі-продажу від 24.01.2008 укладено уповноваженими особами.

Посилання позивача на наявність заборони державному реєстратору Житомирському міськвиконкому проводити будь-яку державну реєстрацію установчих документів щодо КАТП 0662 та внесення майна до статутного фонду будь-якої юридичної особи, вжитих ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.10.2007 у справі №2-3786/07 (а.с. 91 т. 1) є недоцільним, оскільки внесення відомостей про керівника підприємства або їх зміна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб не є державною реєстрацією змін до установчих документів юридичної особи. Крім того, в матеріалах справи наявна копія листа за підписом судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.01.2008, в якому зазначено, що дія ухвали суду не розповсюджується, якщо звільнення попередньої особи з посади директора КАТП 0662 і призначення на неї іншої особи не пов`язано з внесенням змін до установчих документів вказаного підприємства.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає, що Житомирське обласне об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд" фактично має намір здійснити нову перевірку обставин спору та переоцінку доказів, доводів та фактів, що були предметом дослідження у справі 906/682/21 і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Оскільки у справі 906/682/21 суд встановив факт погодження відчуження майнового комплексу з боку Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву "Житомироблагропромбуд", тому висновки експерта № 229 від 05.03.2024 р. та № 230 від 04.03.2024 р. НАЦ "Інститут судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса" про те що копії документів виготовлені шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювальної техніки суд до уваги не приймає.

Відносно сплаченої суми земельного податку у розмірі 230 956,18 грн., то суд встановив, що Позивач обґрунтовує заявлені вимоги, зокрема, посиланням на обставину, що за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2023 р. ним було сплачено плату за землю у розмірі 230 956,18 грн., що, за твердженням позивача, є наслідком необґрунтованого обліку майнового комплексу на балансі підприємства. При цьому позивач вказує, що не був обізнаний про фактичну втрату контролю над майном внаслідок дій (чи бездіяльності) відповідача, а тому продовжував виконувати зобов`язання зі сплати земельного податку, передбачені податковим законодавством. Разом з тим, в обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та сплатою позивачем плати за землю, жодних прямих доказів у матеріалах справи не міститься.

Згідно зі статтями 73, 7678 ГПК України, саме на позивача покладено обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема: що саме дії чи бездіяльність відповідача спричинили втрату активу - майнового комплексу; що позивач не мав можливості реалізувати своє право власності або володіння; що плата за землю була сплачена позивачем виключно через незаконне втручання або вчинення дій з боку відповідача.

Суд зазначає, що факт сплати земельного податку не є підтвердженням заподіяння шкоди у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України. Податкове зобов`язання щодо плати за землю виникає з факту власності або користування земельною ділянкою, незалежно від реального господарського використання активу. Ні правова підстава виникнення податкового обов`язку, ні правовстановлюючі документи на землю не оскаржувалися, а тому суд виходить з припущення про їх дійсність.

Позивачем не надано:

- рішень органів державної влади або судових рішень про вилучення, відчуження або незаконну передачу майна;

- доказів того, що саме відповідач діяв протиправно, чим позбавив позивача можливості використовувати відповідне майно у господарській діяльності;

- документального підтвердження того, що витрати на сплату земельного податку перевищували обґрунтовану податкову базу, чи були понесені на об`єкт, фактично вибулий із володіння позивача без його згоди.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що облік майнового комплексу на балансі Позивача здійснювався свідомо і тривалий час, що також свідчить про наявність фактичного володіння і контролю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено в установленому порядку наявності шкоди у вигляді понесених витрат на сплату плати за землю, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та виникненням таких витрат, а також не спростовано дійсності підстав виникнення податкового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі як таких, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.06.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу