Справа № 909/688/25
УХВАЛА

10.06.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Стефанів Т. В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 06.06.2025 (вх. № 5055/25 від 06.06.2025)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД"

до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України",

приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича

про стягнення з приватного виконавця Івано-Франківського виконавчого округу Ігнатіва О. Л. частину завданої шкоди в розмірі 350 000 грн під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1; визнання дій та бездіяльності АТ "Державний експортно-імпортний банк України" з 06.07.2022 по 18.12.2023 неправомірними,

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича про стягнення з приватного виконавця Івано-Франківського виконавчого округу Ігнатіва О. Л. частину завданої шкоди в розмірі 350 000 грн під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1, визнання дій та бездіяльності АТ "Державний експортно-імпортний банк України" з 06.07.2022 по 18.12.2023 неправомірними.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 справу № 909/688/25 передано на розгляд судді Стефанів Т. В.

При дослідженні матеріалів справи судом установлено факт того, що позивачем у справі являється ТОВ "КГД-БУД".

Суддею Стефанів Т. В. заявлено самовідвід у даній справі, з тих підстав, що має місце факт існування договірних відносин між суддею та ТОВ "КГД-БУД".

Крім того, на даний час суддя Стефанів Т. В. перебуває у дружніх відносинах з керівником ТОВ "КГД-БУД".

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Разом із тим, вказаний перелік підстав не є вичерпним, оскільки, припускається існування інших підстав вважати суддю заінтересованим у результаті розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 908/2349/14 вказано, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24.05.1989 у справі "Хаушильд проти Данії").

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.1989 у справі "Хаушильд проти Данії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2000 у справі "Ветштайн проти Швейцарії"). Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальті) п. 98).

Згідно з ч. 1 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За вказаних обставин, виходячи із загальних принципів судочинства, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості судді при вирішенні даної справи, заява про самовідвід судді по справі № 909/688/25 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим справу належить передати для розподілу у відповідності з вимогами ст. 32, 40 ГПК України.

Керуючись ст. 32, 35, 38-40, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Самовідвід судді Стефанів Т. В. у справі № 909/688/25 задоволити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 10.06.2025.

Суддя Т. В. Стефанів