ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2311/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 2363/25 від 12.06.2025 Нижньодністровського національного природного парку (Французький бульвар, 89, м. Одеса, 65009) до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мельниченко» (вул. Перемоги, 2-М, м. Білгород-Дністровський, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл., 67708) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк клуб рибалки» (вул. Річна, 109-в, с. Маяки, Одеський р-н, Одеська обл., 67654) 3) Товариства мисливців та рибалок ХХІ століття (вул. Ушакова, 5-А, м. Білгород-Дністровський, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл., 67700) про стягнення 464667,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів у розмірі 464667,00 грн, з яких: 264667,00 грн матеріальної шкоди у виді упущеної вигоди; 200000,00 грн моральної шкоди.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що відповідачі, які є пов`язаними особами, в порушення вимог законодавства, з метою отримання прибутку, здійснюють рекреаційну діяльність на території природно-заповідного фонду Парку за відсутності укладеного договору з позивачем, як установою природно-заповідного фонду. При цьому, як наголошує позивач, такі дії відповідачів, а також розміщення у засобах масової інформації реклами щодо послуг, які надаються на території природно-заповідного фонду Парку, мають наслідком завдання шкоди репутації позивача, що спричинило позивачу моральну шкоду.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява, серед іншого, має містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Отже, положення ст.162 ГПК України покладають на позивача обов`язок при поданні позовної заяви надати суду не тільки розрахунок витрат, які останній вже поніс у зв`язку з поданням позову, а ще надати розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи. При цьому, з урахуванням положень ст.129 ГПК України, визначення позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, має значення при вирішенні судом питання розподілу судових витрат між сторонами за результатами вирішення спору по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 4 та 5 статті 91 ГПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з ч.7 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, зокрема, з 1 січня 2025 року 3028 гривень.

Згідно з ч.1, 2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши матеріали позовної заяви Нижньодністровського національного природного парку, суд встановив, що її подано без додержання вимог ст. 162, 172, 164 ГПК України, оскільки:

- у позовній заяві позивач, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, посилається, зокрема, на: укладений між позивачем та відповідачем-1 договір про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності № 3-Р; лист позивача від 23.11.2022 № 621/01, яким відповідача-1 було повідомлено про припинення договору; рішення судів у справі № 916/101/24 та № 916/4010/23. Разом з цим, належним чином засвідчених копій зазначених доказів позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено;

- у позовній заяві позивачем наведений розрахунок судового збору, який позивач мав сплатити до подання позову, в цей же час, позивачем не наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи. При цьому позивачем у позові також не повідомлено суду, що інших витрат, окрім судового збору, ним не буде понесено у зв`язку з розглядом справи;

- позивачем не надані докази сплати судового збору за подання позову в електронній формі у встановленому законом розмірі 5576,00 грн (464667,00 грн * 1,5% * 0,8).

З урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява Нижньодністровського національного природного парку на підставі ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись ст. 91, 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Нижньодністровського національного природного парку за вх. ГСОО № 2363/25 від 12.06.2025 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

- належним чином засвідчених копій: укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності № 3-Р; листа позивача від 23.11.2022 № 621/01, яким відповідача-1 було повідомлено про припинення договору; кінцевих рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 916/101/24 та № 916/4010/23;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

- доказів сплати судового збору за подання позову в електронній формі у встановленому законом розмірі 5576,00 грн (464667,00 грн * 1,5% * 0,8).

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 17.06.2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Бездоля