ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" червня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/419/25
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.
секретар судового засідання: Стретович Н.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника ТОВ "СВАОР" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВАОР"
до Приватного підприємства "Слободище"
про стягнення 1133450,57 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "СВАОР" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Слободище" 1 133 450,57 грн., з яких: 924 240,00 заборгованість за договором №144/23 від17.11.2023р., 109 583,19 грн. пеня, 81 483,29 грн. інфляційні, 18 144,09 грн. 3% річних.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.06.2025р. позовні вимоги ТОВ "СВАОР" задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 924240,00 грн. основного боргу; 109335,32 грн. пені; 81483,29 грн. інфляційних; 18086,53 грн. 3% річних; 13597,74 грн. судового збору.

10.06.2025р. від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 10.06.2025р. судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача в частині витрат на правничу допомогу призначено на 16 червня 2025р.

Представники сторін в судове засідання не прибули.

11.06.2025р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника.

Розглянувши заяву позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні 29.05.2025р. повідомив суд, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути з відповідача 34989,50 грн. витрат на правничу допомогу, на підтвердження понесення яких надано суду копії: договору № 2-10/03/25 від 10.03.2025р. про надання правничої допомоги, який підписаний між ТОВ "СВАОР" та адвокатами Бурда Д.П. і Красун В.В., рахунок № 1-20/03/2025 від 20.03.2025р. на суму 17500,00 грн. виписаний адвокатом Красуном В.В., рахунок № 2-20/03/2025 від 20.03.2025р. на суму 17500,00 грн. виписаний адвокатом Бурдою Д.П., ордеру адвоката АС №1111098 від 26.03.2025р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №428 від 10.12.2009р. виданого адвокату Бурді Д.П., його посвідчення адвоката №428 від 18.12.2009р., ордеру адвоката АС №1092526 від 26.03.2025р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №592 від 12.12.2011р. виданого адвокату Красуну В.В. (а.с. 30 на звороті - 38), акту виконаних робіт по наданню послуг правничої допомоги від 09.06.2025р., який підписаний директором ТОВ "СВАОР" Джулінським О.Л., а також адвокатами Бурда Д.П. та Красун В.В. (а.с. 67-75).

Відповідно до акту виконаних робіт по наданню послуг правничої допомоги від 09.06.2025р. позивачу надані наступні послуги правничої допомоги:

- вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом, формування правової позиції, розрахунок штрафних санкцій (25-26.03.2025р.);

- складання позовної заяви, виготовлення скан-копій, надіслання позовної заяви до суду та вiдповiдачу (27.03.2025р.);

- складання заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (16.04.2025р.);

- участь в судовому засіданні 01.05.2025р. (адвокат Красун В.В.);

- участь в судовому засіданні 29.05.2025р. (адвокат Красун В.В.);

- участь в судовому засіданні 09.06.2025р. (адвокат Красун В.В.).

Відповідно до умов Договору 20.03.2025р., клієнт сплатив фіксований гонорар за надання правничої допомоги, а саме: 17500,00 грн. адвокату Бурдi Д.П., 17500,00 грн. адвокату Красуну В.В., всього на суму 35000,00 грн.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зауважує, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

У додатковій постанові Верховного Суду від 30.01.2025р. у справі №923/69/22 сформовано правовий висновок про те, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд встановив, що пунктом 7.1. договору №2-10/03/25 від 10.03.2025р. визначена сплата фіксованого гонорару в розмірі 35000,00 грн., з яких: 17500,00 грн. адвокату Бурді Д.П. та 17500,00 грн. адвокату Красуну В.В. Рахунок на оплату № 1-20/03/2025 від 20.03.2025р., виписаний адвокатом Красуном В.В. Рахунок № 2-20/03/2025 від 20.03.2025р., виписаний адвокатом Бурдою Д.П. (а.с. 35-36).

З матеріалів справи вбачається, що представником ТОВ "СВАОР" у справі був адвокат Красун В.В., який діяв на підставі ордеру серії АС №1092526 від 26.03.20205р. та договору про надання правової допомоги № 2-10/03/25 від 10.03.2025р.

Проаналізувавши опис робіт (наданих послуг), зазначених в акті прийому-передачі послуг з надання правничої допомоги від 09.06.2025р., суд зазначає наступне:

- в акті зазначена послуга, як "складання позовної заяви, виготовлення скан-копій, надіслання позовної заяви до суду та відповідачу" (27.03.2025р.), однак із матеріалів справи вбачається, що позовну заяву підписав та відправив іншим учасникам справи, в тому числі і адвокатам Бурді Д.П. та Красуну В.В. керівник підприємства ТОВ "СВАОР" Джулінський О.Л. (а.с. 6 на звороті, 39-42);

- надана послуга, як "складання заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції" (16.04.2025р.), відповідна заява підписана та направлена до суду, а також позивачу та відповідачу адвокатом Красуном В.В. (а.с. 48-53);

- участь в судових засіданнях 01.05.2025р., 29.05.2025р., 09.06.2025р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду приймав адвокат Красун В.В., що підтверджується відповідними протоколами судових засідань.

Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що адвокат Бурда Д.П. не приймав участі у судових засіданнях під час розгляду справи № 906/419/25. В матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні документи, підписані адвокатом Бурдою Д.П., або інші докази на підтвердження його участі у підготовці та веденні справи.

Суд звертає увагу, що наявність ордера на надання правничої допомоги адвокатом Бурдою Д.П. (серія АС №1111098 від 26.03.2025р.), а також укладення договору про надання правничої допомоги від 10.03.2025 р., в якому однією із сторін є Бурда Д.П., виставлений адвокатом Бурдою Д.П. рахунок на оплату позивачем суми 17500,00 грн., а також підпис адвоката на акті прийому-передачі послуг з надання правничої допомоги від 09.06.2025р., не свідчить про фактичне надання ним правничої допомоги у межах розгляду цієї справи

Враховуючи викладене, суд не має належних і допустимих доказів, що адвокат Бурда Д.П. надавав правничу допомогу у межах розгляду цієї справи, а отже, відсутні підстави для висновку про реальність понесених позивачем витрат.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені витрати необґрунтованими, такими, що не підтверджують фактичного надання правничих послуг, та не вбачає підстав для компенсації витрат на правничу допомогу, заявлених в частині гонорару адвоката Бурди Д.П., розмір якого складає 17494,75 грн., у зв`язку з чим відмовляє у їх стягненні.

Водночас суд вважає доведеним, документально підтвердженим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності, розмір витрат на правничу допомогу у частині гонорару адвоката Красуна В.В. у розмірі 17494,75 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВАОР" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Слободище" (13330, Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище, вул. Карпенка, 1, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВАОР" (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд.22А, код ЄДРПОУ ):

- 17494,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В стягненні 17494,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 16.06.25

Суддя Сікорська Н.А.

1- до справи