УХВАЛА

16 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/1740/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Бакуліної С.В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 (головуючий суддя - Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Мороз В.Ф.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 (суддя Юзіков С.Г.) в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 36 889 726,68

у справі №904/1740/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

про стягнення 765 337 936,14 грн - основного боргу, 122 965 755,59 грн - пені, 49 566 100,63 грн - індексу інфляції, 11 204 182,39 грн - 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також - ТОВ "Оператор ГТС України" ) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - АТ "Дніпропетровськгаз") про стягнення з відповідача 765 337 936,14 грн - основного боргу, 122 965 755,59 грн - пені, 49 566 100,63 грн - індексу інфляції, 11 204 182,39 грн - 3% річних (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 15.07.2024 у справі №904/1740/23 позов задовольнив частково. Стягнув з АТ "Дніпропетровськгаз" на користь ТОВ "Оператор ГТС України" 765 337 936,14 грн - основного боргу, 86 075 389,27 грн - пені, 49 566 100,63 грн - індексу інфляції, 11 204 182,39 грн - 3% річних, 939 398,99 грн - судового збору (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26.07.2024).

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 17.04.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі №904/1740/23 змінив, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції: "Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, код 03340920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, код 42795490) 765 337 936,14 грн. - основного боргу, 86 076 028,91 грн. - пені, 49 566 100,63 грн. - індексу інфляції, 11 204 182,39 грн. - 3 % річних, 939 400 грн. - судового збору.".

ТОВ "Оператор ГТС України" звернулося 04.06.2025 через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою, в якій просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 у справі №904/1740/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог у стягненні пені у розмірі 36 889 726,68 грн та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі №904/1740/23, яке змінено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 у справі №904/1740/23 з викладенням резолютивної частини рішення місцевого господарського суду в іншій редакції, в частині відмови в задоволенні позовних вимог у стягненні пені - скасувати; ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ТОВ "Оператор ГТС України" щодо стягнення пені у розмірі 36 889 726,68 грн задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Виходячи з приписів частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, вона залишається без руху.

Пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК унормовано, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Оператор ГТС України" посилається на пункти 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновків Верховного Суду, викладених в постановах: від 16.10.2018 у справі №910/22964/17, від 03.07.2019 року у справі №917/791/18, від 12.02.2020 у справі №924/414/19, від 06.05.2021 у справі №903/323/20, від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, щодо застосування статей 549-552, 599 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України.

Разом з тим скаржником частково дотримано вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК, оскільки в касаційній скарзі ним не зазначено, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК).

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги ТОВ "Оператор ГТС України" є викладення касаційної скарги у новій редакції щодо обґрунтування підстав касаційного оскарження, а саме чітко навести процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу, яке призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому звертається увага на те, що заяву про усунення недоліків та касаційну скаргу в новій редакції, подані на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі №904/1740/23 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя С. В. Бакуліна