ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1595/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАФРАН СПАЙС» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 30/39, кв. 88)

до Публічного акціонерного товариства «Газпром» (197229, Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, пр. Лахтинський, буд. 2, к. 3, б. 1),

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал» (195277, Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, Великий Сампсоніївський проспект, буд. 28/2, літера «Д», прим. 43-Н, прим. 58)

та до Міжнародної компанії товариство з обмеженою відповідальністю «Газпром Інтернешнл Лімітед» (236006, Російська Федерація, Калінінградська обл., м. Калінінград, бул. Сонячний, буд. 3, офіс 4),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - держава Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1),

про стягнення 41222405,68 грн. шкоди, заподіяної майну

Суддя В.М. Бабкіна

Без участі представників сторін

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАФРАН СПАЙС» до Публічного акціонерного товариства «Газпром», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпром Капітал» та до Міжнародної компанії товариство з обмеженою відповідальністю «Газпром Інтернешнл Лімітед», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - держава Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, про стягнення 41222405,68 грн. шкоди, заподіяної майну.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 10.07.2025 р.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Після відкриття провадження у даній справі судом було встановлено, що позовну заяву ТОВ «ШАФРАН СПАЙС» було подано без дотримання вимог ст. 164 ГПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення вказаної позовної заяви без руху з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 гривень.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Позивач у позовній заяві, посилаючись на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначав, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки, на його думку, виконуються обидві умови, передбачені цією нормою, а саме:

- позов пред`явлено до відповідачів юридичних осіб, які є пов`язаними з Російською Федерацією та які діють як «alter ego» держави-агресора, тобто фактично виконують функції, пов`язані з реалізацією інтересів Російської Федерації;

- предметом позову є відшкодування шкоди, завданої у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації.

Проте, аналізуючи приписи п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд відзначає, що вказана норма не містить положень про розповсюдження встановленої нею пільги на позивачів у будь-яких справах про стягнення збитків (майнової шкоди), які виникли у зв`язку зі збройною агресією, збройним конфліктом Російської Федерації.

Натомість вказана норма містить чіткий припис щодо меж її застосування: «у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації» і не розповсюджується на справи за позовами до будь-яких господарюючих суб`єктів (у тому числі - пов`язаних з державою-агресором як з бенефіціарним власником або в контексті доктрини «alter ego»).

Отже, звільняються від сплати судового збору у категорії справ про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди внаслідок збройної агресії, збройного конфлікту Російської Федерації позивачі лише за позовами безпосередньо до держави-агресора Російської Федерації.

При цьому, судом враховано позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 17.04.2025 р. у справі № 905/1640/24, постановленій за касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 р. та ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.01.2025 р. про повернення позовної заяви, в якій Верховний Суд зазначив, що господарські суди дійшли висновку про відсутність підстав для застосування п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки цією нормою від сплати судового збору звільняються лише позивачі за позовами до держави-агресора, норма містить пряму вказівку до застосовування і не має розповсюдження на справи за позовами до господарюючих суб`єктів (пов`язаних чи не пов`язаних з державою-агресором, як і таких, що замінюють або доповнюють останню), проте позивач у якості відповідачів визначив господарюючих суб`єктів, а не саму державу-агресора, що не свідчить про наявність підстави для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, оскільки приписи вказаної норми таких умов не передбачають.

Отже, враховуючи, що приписами п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються лише позивачі за позовами безпосередньо до держави-агресора, а також те, що приписи вказаної норми не розповсюджуються на справи за позовами до господарюючих суб`єктів, у тому числі - пов`язаних чи не пов`язаних з державою-агресором, як і таких, що замінюють або доповнюють останню, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАФРАН СПАЙС» має сплатити судовий збір у розмірі 618336,09 грн. за подання позовної заяви про солідарне стягнення 41222405,68 грн. збитків (1,5% ціни позову).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАФРАН СПАЙС» подано без додержання вимог, передбачених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (ч. 12 ст. 176 ГПК України).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 13 ст. 176 ГПК України).

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 11 ст. 176, ст.ст. 164, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Повідомити позивача про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі 618336,09 грн.

3. Інформацію по справі учасники процесу можуть отримувати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 16.06.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна